УХВАЛА
 
14 лютого 2024 року
м. Київ
 
справа № 523/18782/16-ц
провадження № 61-1955ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє                         представник - адвокат Паламарчук Олександр Сергійович, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
 
ВСТАНОВИВ:
05 лютого 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат  Паламарчук О. С., через засоби поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси                         від 31 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду                                                від 23 листопада 2023 року в указаній вище справі.  
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.
Згідно із частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Положеннями частини другої статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування зазначає про те, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано представником 05 січня 2024 року, про що                     наявний відповідний запис в журналі реєстрації видачі копій судових документів з архіву суду.  
 
На переконання заявника, зазначене є достатньою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
Розглядаючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, Верховний Суд виходить з наступного. 
За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Одеського апеляційного суду у даній справі прийнято - 23 листопада 2023 року, повний текст складено - 01 грудня 2023 року, касаційну скаргу подано через засоби поштового зв`язку - 05 лютого 2024 року. 
Слід зазначити, що до відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження. 
Також відповідно до правил Глави 2 Розділу V«Касаційне провадження» ЦПК України не передбачено та до компетенції Верховного Суду не відноситься вирішення питання про витребування доказів.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Отже, заявнику необхідно надати відповідні докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції                             (конверт, довідка суду, тощо), оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:                      1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;                      2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у                         пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Паламарчук О. С.,              як на підставу касаційного оскарження судового рішення посилається на частину першу статті 411 ЦПК України. 
 
Також, касаційна скарга містить посилання на незастосування до спірних відносин вимог статей 192, 533 ЦК України, що має ознаки касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням конкретної норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у                             постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі                      № 523/6003/14-ц, від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16).
 
Разом із тим, у касаційній скарзі не зазначено постанов (постанови) Верховного Суду, в яких зроблено інший висновок щодо застосування цих же норм права та не конкретизовано, який саме висновок щодо застосування вказаних норм права, застосованої апеляційним судом, та в яких подібних правовідносинах, не було враховано в оскаржуваному рішенні. 
Для усунення вказаного недоліку заявнику слід надати до суду нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи з врахуванням вимог цієї ухвали щодо повноти зазначення підстав касаційного оскарження та їх нормативно-правового обґрунтування.
Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України                                «Про судовий збір».
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Зважаючи на те, що позов подано у 2016 році, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2016 року.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                        «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день подання позову - грудень                         2016 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
Зі змісту судових рішень вбачається, що ціна позову становить 1 126 716,10 грн, тому при зверненні до суду із позовом у грудні 2016 року позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 16 900,74 грн (1 126 716,10 х 1,5 %). 
Ураховуючи, що заявник оскаржує судові рішення у повному обсязі, якими                     позов АТ «ОТП Банк» задоволено, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 33 801,48 грн (16 900,74 х 200 %).  
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду                             у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у                                    м. Києві/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір                        (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або                    ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи,                   їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
 
Так, у касаційній скарзі зазначено позивачем - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», код ЄДРПОУ 36789421, 03150, м. Київ, вул. Фізкультурна, 28-Д. 
 
Разом із тим, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових                                    рішень вбачається, що позивачем у справі є - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», яке відповідно до довідки Національного Банку України змінило назву на - Акціонерне товариство «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, код ЄДРПОУ 21685166) та в процесі припинення не перебуває, раніше мало                 назву - Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк».
 
У зв`язку з наведеним вище, заявнику необхідно подати до суду уточнену касаційну скаргу та копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити повний склад учасників справи. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі                                     якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених              статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє                         представник - адвокат Паламарчук Олександр Сергійович, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                   Є. В. Петров