ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 березня 2024 року 	м.Суми	

Справа №582/100/23 
Номер провадження 22-ц/816/299/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Філонової Ю. О. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області  від 03 жовтня 2023 року у складі судді Яковенко Н.М., ухваленого в смт Недригайлів Сумської області, 
в цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивувала тим, що з 2003 року до 15 вересня 2010 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .
На даний час їх син ОСОБА_4 навчається на першому курсі денної форми навчання на комерційній основі в Сумському національному аграрному університеті на юридичному факультеті спеціальності 081 «Право».
Вказувала, що син перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає.
Зазначала, що вона не взмозі самостійно забезпечувати повнолітнього сина, так як необхідні значні грошові кошти для його проживання на період навчання в м. Суми, на підручники, одяг, харчування, проїзд на транспорті та оплату за навчання.
Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи із 25 січня 2023 року і до закінчення навчання сином 30 червня 2026 року.
Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 100 грн 00 коп. щомісячно на період навчання ОСОБА_3 , починаючи стягнення з 25 січня 2023 року і до закінчення навчання 30 червня 2026 року.
Допущено негайне виконання рішення суду у межах стягнення платежу за один місяць.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн 60 копійок.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати на ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1 500,00 грн.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не взято до уваги його матеріальне становище, а саме те, що він не працює та не має доходу. Вважає, що прийнятним для його розмір аліментів, який він може сплачувати на утримання дитини є 1 500,00 грн.
Вказує, що суд стягнув з нього на утримання сина аліменти у розмірі 3100 грн, що перевищує прожитковий мінімум для працездатної особи в сумі 2684 грн. 
Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не повністю.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 11 жовтня 2003 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому в шлюбі, який рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 15 вересня 2010 року розірвано (а.с. 6-7).
У період шлюбу сторін, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 (а.с. 8).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради Роменського району Сумської області від 25 січня 2023 року № 52 ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_3 , 2005 року народження (а.с. 11).
Згідно з довідкою Сумського національного аграрного університету від 21 жовтня 2022 року №123 ОСОБА_3 навчається на першому курсі ОС «Бакалавр» юридичного факультету спеціальності 081 «Право» денної форми навчання, форма фінансування комерційна. Період навчання з 12 вересня 2022 року до 30 червня 2026 року (а.с. 12).
З договору № 376 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 31 серпня 2022 року №376, укладеного між Сумським національним аграрним університетом та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вбачається, що вартість навчання ОСОБА_3 становить 2022-2023 навчальний рік – 17900 грн, 2023-2024 - 20460 грн, 2024-2025 - 23100 грн, 2025-2026 - 24420 грн (а.с. 27-28).
З наданих ОСОБА_2 квитанцій вбачається, що вона оплачує за проживання сина в гуртожитку, місячний платіж за проживання становить 800 грн (а.с. 13, 29, 84)
З наданої позивачем платіжної інструкції від 04 серпня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 сплатила за навчання ОСОБА_3 2046 грн (а.с. 83).
Також позивачем надано чек про поповнення мобільного інтернету в сумі 250,00 грн щомісячно та корінець квитка від 23 червня 2023 року на проїзд від а/с Недригайлів до а/с Суми, вартість якого становить 100 грн (а.с. 85-91).
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 23 січня 2023року №619, виданого Недригайлівським відділом державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 20 січня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 10558,50 грн (а.с. 14).
З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків відповідача та трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 офіційно не працює і доходу не отримує (а.с. 48-50).
Згідно з інформацією ГУ ДПС у Сумській області, за період з липня 2022 року по березень 2023 року ОСОБА_2 нараховано заробітну плату в розмірі  154 109,01 грн, з якої утримано податку на суму 27 739,61 грн (а.с. 102). 
З довідки виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 26 серпня 2022 року № 248 вбачається, що ОСОБА_6 , 1949 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації (а.с. 92).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи матеріальний стан відповідача, ту обставину, що інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина, відповідач не має, не надав суду беззаперечних доказів неможливості працевлаштування через стан здоров`я чи іншу поважну причину, на обліку як безробітний не перебуває, суд вважав за можливе визначити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 3 100 грн, який є мінімально необхідним для забезпечення мінімальних потреб сина відповідача ОСОБА_3 до закінчення ним навчання.
Проте, повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитися не може з огляду на таке. 
Так, відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;  інші обставини, що мають істотне значення.
У п. 20 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання.
Разом з тим, суд першої інстанції, визначаючи аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3100 грн 00 коп., не в повній мірі врахував обставини, що мають істотне значення, а саме: матеріальне становище відповідача, хоча останній посилався на вказані обставини. 
Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано на доказах позивачем, станом на час ухвалення судового рішення відповідач не працює та постійного доходу не має. 
Крім того, відповідач вказав, що він взмозі сплачувати позивачці аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 на період навчання у розмірі 1500 грн 00 коп.
Таким чином, беручи до уваги те, що відповідач є працездатною особою, не працює, з урахуванням визначеного Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу, який з 01 січня 2023 року становить 2684 грн, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідачки аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання у розмірі 1500 грн 00 коп. 
Усупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, позивачем не було надано доказів на підтвердження наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 3100 грн щомісячно. 
За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить змінити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 25 січня 2023 року і до закінчення навчання 30 червня 2026 року.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Рішення суду підлягає зміні і в частині розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 402 грн 60 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції.
Також, з урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору та задоволення вимог апеляційної скарги, відповідачу належить компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1610 грн 40 коп. судового збору сплаченого за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити. 
Змінити рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2023 року в частині визначення розміру аліментів та щодо порядку розподілу судових витрат.
Стягнутиз ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн 00 коп. щомісячно на період навчання ОСОБА_3 , починаючи стягнення з 25 січня 2023 року і до закінчення навчання 30 червня 2026 року.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 402 гривні 60 копійок за розгляд справи в суді першої інстанції.
Компенсувати  ОСОБА_1  за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1610 гривень 40 копійок судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   Ю. О. Філонова