УХВАЛА

21 березня 2024 року 
м. Київ

справа №320/12446/23
адміністративне провадження № К/990/9134/24 

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Прокопенка О. Б.,
суддів: Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,
перевірив касаційну скаргу громадянина російської федерації ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чернілевська К.Г., на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом громадянина російської федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Громадянин російської федерації ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області щодо неприйняття заяви громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту;
- зобов`язати Центральне міжрегіональне Управління Державної міграційної служби України у м.  Києві та Київській області прийняти заяву громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, страту і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 2011 року № 649 і надати рішення за результатами розгляду заяви.
Київський окружний адміністративний суд рішенням від 28 червня 2023 року позовні вимоги задовольнив частково:
- визнав протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, яка полягає у неприйнятті рішення щодо прийняття заяви громадянина російської федерації ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту або про відмову в прийнятті такої заяви у порядку, визначеному Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та Правилами розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 2011 року № 649;
- зобов`язав Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м.  Києві та Київській ухвалити рішення щодо прийняття заяви громадянина російської федерації ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту або про відмову в прийнятті заяви громадянина російської федерації ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у порядку визначеному Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та Правилами розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 2011 року № 649.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 19 грудня 2023 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року скасував та відмовив у задоволенні позову повністю.
Не погоджуючись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, надіславши її засобами поштового зв`язку 05 березня 2024 року.
Предметом розгляду цієї справи є правомірність перебування іноземців або осіб без громадянства на території України, а саме: наявність чи відсутність протиправної  бездіяльності відповідача щодо неприйняття заяви ОСОБА_1 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
З огляду на зазначене, зважаючи на предмет розгляду справи, за своєю суттю вона є справою щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України, та відповідно до частини шостої статті 12 КАС України відноситься до справ незначної складності.
Отже, враховуючи, що ця справа є справою незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник у касаційній скарзі зазначає про фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики і виняткове значення для позивача. Як убачається зі змісту скарги, позивач вважає, що висновок Верховного Суду щодо застосування статті 5, частини 12 статті 7 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 2011 року №649 щодо прийняття чи відмови у прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (в частині строку звернення із відповідною заявою), є важливим у формуванні єдиної правозастосовчої практики.
При цьому, перевіривши викладені доводи, Суд зазначає, що скаржник належним чином не обґрунтував цих підстави в поданій ним касаційній скарзі. Його мотиви й доводи зводяться лише до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні його позовних вимог.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Щодо підпункту «в» пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, то позивач обмежився лише посиланням на те, що справа має виняткове значення для нього, жодним чином не обґрунтувавши свій висновок.
Отже, Суд виснував, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень у справі незначної складності.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою громадянина російської федерації ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чернілевська К.Г., на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом громадянина російської федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності -засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О.Б. Прокопенко

Судді:                                                                                                    О.Р. Радишевська

 С.А. Уханенко