ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 березня 2024 року
м. Київ
справа № 343/1820/22
провадження № 61-754св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду у складі колегії суддів: Баркова В. М., Василишин Л. В., Мальцевої Є. Є.,від19 грудня 2023 року.
Короткий зміст заявлених позовних вимог
1.           У жовтні 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення порушень правил добросусідства, усунення перешкод у користуванні криницею та зобов`язання вчинити певні дії.
2.           Свої вимоги позивач мотивував тим, щовін є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 0, 24 га, яка передана йому у власність рішенням сесії Старомізунської сільської ради № 8 від 11 лютого 1995 року. До складу домоволодіння входить, зокрема, і криниця, яка розташована на належній йому земельній ділянці. Питна вода з цієї криниці є джерелом водопостачання для забезпечення потреб його сім`ї. Належна йому земельна ділянка межує із земельною ділянкою, на якій розміщений будинок вчителів, в якому проживають відповідачки. На його земельній ділянці знаходяться два каналізаційні колодязі та пролягає каналізаційна труба, від сусіднього багатоквартирного будинку, в якому живуть відповідачки. Через дорогу, на відстані орієнтовно 10-15 м (менше 20 метрів), знаходиться септик Старомізунського ліцею, який не використовується.
3.           Відповідно до санітарно-гігієнічних вимог вода у криниці не відповідає державним санітарним нормам та правилам «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» (далі - ДСанПіН) 2.2.4.171-10. Вказані септики розташовані з недотриманням вимог санітарних та технічних вимог. Комісією було рекомендовано перенести септики з дотриманням санітарних та технічних норм, а йому - здійснити заходи щодо очищення криниці. Воду з криниці йому рекомендовано не використовувати. Зазначає, що його право на використання за цільовим призначенням криниці порушено внаслідок дій відповідачок, які вчинені всупереч вимогам земельного законодавства. Два каналізаційні колодязі та каналізаційна труба від будинку останніх знаходиться на його земельній ділянці, чим порушено пункти 2.21, 2.22 держаних санітарних норми і правила утримання територій населених місць, ДБН Б 2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій».
4.           Позивач вважав, що належним способом захисту його порушених прав користування належною йому криницею, яка розміщена на його земельній ділянці, є зобов`язання відповідачок перенести з його земельної ділянки два каналізаційні колодязі з каналізаційною трубою. Вжиті ним заходи для відновлення права користування належною йому земельною ділянкою, користування безпечною питною водою з власної криниці не дали бажаного результату, а тому він змушений звертатися до суду з цим позовом.
5.           З урахуванням викладеного, ОСОБА_1  просив позов задовольнити:  зобов`язати відповідачок усунути перешкоди у користуванні його присадибною земельною ділянкою та його криницею, яка розміщена на належній йому земельній ділянці і входить до складу будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідачок припинити експлуатацію каналізаційної труби з рідкими відходами багатоквартирного будинку по                        АДРЕСА_2 , яка проходить через його земельну ділянку та на якій знаходяться два каналізаційні колодязі від цієї труби, демонтувати та перенести з дотриманням санітарних та технічних вимог з його земельної ділянки два каналізаційні колодязі разом з каналізаційною трубою на прибудинкову територію належного відповідачкам багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 на встановлену правилами              20-метрову відстань від його криниці та його житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.
 
Заперечення на позов
6.           Відповідачки вважали, що позивачем не надано доведено наявності перешкод у користуванні його земельною ділянкою. Звертали увагу, що вони не є власниками каналізаційних мереж, а є лише їх користувачами. Септики будинку знаходяться на відстані майже 40 м від криниці позивача, а тому жодних порушень норм ДБН немає. Будинок, у якому проживають вони, побудований раніше, ніж житловий будинок і криниця позивача, а тому саме ним порушено вимоги щодо розміщення криниці. Позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між наявністю каналізації житлового будинку і невідповідністю санітарним нормам води у його криниці.
Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції
7.           Рішенням Долинського районного суду Iвано-Франкiвської області 
від 26 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. 
8.           Зобов`язано  ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 усунути перешкоди позивачу у користуванні присадибною земельною ділянкою та криницею, шляхом припинення експлуатації каналізаційної труби з рідкими відходами багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтування і перенесення з дотриманням санітарних та технічних вимог із земельної ділянки, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 , каналізаційної труби та двох каналізаційних колодязів на прибудинкову територію, на двадцяти метрову відстань від криниці та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належить ОСОБА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
9.           Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено, що розміщення каналізаційної труби та двох каналізаційних колодязів (септиків) будинку, в якому проживають відповідачки, негативно впливає на якість питної води у належній йому криниці і це безпосередньо впливає на його життя, оскільки до належного йому домоволодіння не підведено централізоване водопостачання, а криниця являється єдиним джерелом питної води для нього та його сім`ї. Септики запроєктовані на земельній ділянці позивача ОСОБА_1 з порушенням вимог законодавства.
Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції
10.        Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від19 грудня 
2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення Долинського районного суду Iвано-Франкiвської області від 26 вересня 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
11.        Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що забруднення води у його криниці та невідповідність води санітарно-гігієнічним вимогам сталося внаслідок дій відповідачок.
12.        Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду надала уточнений план земельної ділянки згідно з яким, септик чотирьохквартирного житлового будинку, позначений на плані цифрою «7», знаходиться на земельній ділянці цього будинку та на відстані більше 30 м до криниці позивача, позначеною цифрою «6». На відстані, яка може бути меншою 20 м від криниці позивача, знаходиться септик школи «8». Також на цьому плані вказана каналізаційна мережа з керамічних труб, яка проходить через земельну ділянку позивача, захисна охоронна зона якої знаходиться на значній відстані від криниці. Жодних септиків або вигрібних ям, які б належали до будинку відповідачів та знаходилися на території земельної ділянки позивача на плані не вказано. Позивач у судовому засіданні апеляційного суду також підтвердив, що по території його земельної ділянки проходить каналізаційна труба від будинку відповідачок з двома каналізаційними колодязями. Вигрібних ям (септиків), належних до будинку відповідачок, на його земельній ділянці немає.
Узагальнені доводи касаційної скарги
13.        10 січня2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від19 грудня 2023 року та залишити в силі рішення Долинського районного суду Iвано-Франкiвської області від 26 вересня 2023 року. 
14.        Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те,
що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 686/23737/15-ц, 
від 06 листопада 2019 року у справі № 670/477/16-ц, від 12 серпня 2020 року 
у справі № 704/192/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки. Крім того зазначає, що судом апеляційної інстанції прийнято доказ (уточнений план земельної ділянки), поданий ОСОБА_5 , з порушенням порядку і строку, встановленого процесуальним законом 
(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). 
15.         ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок дій відповідачок, які вчинені всупереч вимогам земельного законодавства. Два каналізаційні колодязі та каналізаційна труба від будинку останніх знаходиться на його земельній ділянці, чим порушено пункти 2.21, 2.22 Державних санітарних норми і правил утримання територій населених місць, ДБН Б 2.2.-12:2019 Планування та забудова територій. Згідно з відповіддю Вигодської селищної ради Івано- Франківської області від 20 липня 2022 року № 938/02-14, комісією встановлено, що септики від багатоквартирного будинку, септик школи, знаходяться на відстані менше 20 м від його криниці. Відповідно до довідки № 234 від 04 червня 1983 року районного архітектора ОСОБА_6 Калуським відділом «Діпроміст» допущена помилка при проєктуванні каналізації будинку для вчителів, а саме на земельній ділянці ОСОБА_1 запроєктовані септики.
16.        Заявник стверджує, що при вирішенні спору судом першої інстанції надано належну оцінку поданим сторонами доказам, на підставі яких ухвалено законне рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційний суд, зробивши переоцінку доказів, які зокрема були подані та прийняті апеляційним судом в порушення вимог частини третьої статті 367 ЦПК України, дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
17.        Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 343/1820/22.
18.        Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2024року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відзив на касаційну скаргу не надходив
Фактичні обставини справи, встановлені судами
19.        Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 13 березня 2012 року та копії витягу про державну реєстрацію прав серії СБВ № 745999 від 13 березня 2012 року ОСОБА_1 є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . До складу домоволодіння входить, зокрема, криниця. Згідно з копією архівного витягу з рішення 3 сесії 2 демократичного скликання Старомізунської сільської ради від 17 лютого 1995 року № 8, ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність, зокрема, земельну ділянку, площею 0,24 га, для обслуговування будинку і господарських споруд.
20.        Згідно з копією схеми земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку на АДРЕСА_3 ) знаходиться біля житлового будинку (літ. А) з лівої його сторони. Інші господарські будівлі та споруди (стайня (літ. Б), стодола (літ. В), вбиральня (літ. Г)) знаходяться праворуч від житлового будинку.
21.        Відповідно до акта від 25 березня 2022 року, складеного комісією у складі: старости Старомізунського старостинського округу Титаренка Т. О., начальника відділу архітектури, містобудування, капітального будівництва та комунального майна апарату Вигодської селищної ради Довжанського Ю. В., головного спеціаліста цього ж відділу ОСОБА_7 , у присутності: ОСОБА_1 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , криниця ОСОБА_1 знаходиться на його присадибній ділянці, поруч із житловим будинком. Ймовірно з розташованого поруч багатоквартирного будинку до криниці ОСОБА_1 потрапляють каналізаційні стоки. Колір води з криниці сірий з різким запахом. Комісією рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до санітарно-епідеміологічної служби для забору проб води та проведення лабораторного аналізу води.
22.        Згідно з актом від 10 травня 2022 року, складеним комісією у складі: начальника відділу архітектури, містобудування, капітального будівництва та комунального майна апарату Вигодської селищної ради ОСОБА_8 , головного спеціаліста цього ж відділу ОСОБА_7 , начальника відділу земельних відносин ОСОБА_9 , головного спеціаліста відділу правового забезпечення Луцького В., начальника Долинського відділу 
ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області Богачова Т., провідного спеціаліста Долинського відділу ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області Гончар А., у присутності: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , криниця ОСОБА_1 знаходиться на його присадибній ділянці, по якій проходить каналізація від сусіднього багатоквартирного будинку, а також через дорогу, на відстані орієнтовно                   10-15 м, знаходиться септик школи, який, зі слів мешканців, не використовується. Відповідно до санітарно-гігієнічних вимог вода з колодязя не відповідає органолептичним показникам, а саме: вода каламутна, з різким запахом та не відповідає державним санітарним нормам і правилам. Септики на земельній ділянці ОСОБА_1 розташовані з недотриманням вимог санітарних та гігієнічних вимог. Комісією рекомендовано перенести септики з дотриманням санітарних та технічних вимог, а ОСОБА_1 здійснити заходи щодо очищення криниці.
23.        Згідно з результатом № 186 санітарно-мікробіологічного дослідження               від 10 червня 2022 року, проведеного мікробіологічною лабораторією Долинського відділу Калуського районного відділу ДУ «Івано-Франківський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» проба води, відібрана з криниці, що знаходиться на земельній ділянці позивача, не відповідає вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10.
24.        Відповідно до протоколу № 114 дослідження питної води від 09 червня 2022 року Долинського відділу Калуського районного відділу 
ДУ «Івано-Франківський обласний центр контролю та профілактики хвороб 
МОЗ України» проба води з криниці, що знаходиться на земельній ділянці позивача, за вмістом: заліза, нітратів, нітритів, аміаку, окисністю, кольоровістю та запахом, не відповідає вимогам ДСанПіН 2.2.4.171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної призначеної для поживання людиною».
25.        Згідно з листом начальника Долинського відділу Калуського районного відділу ДУ «Івано-Франківський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» від 13 квітня 2023 року № 17.1.02-14/432/1, відповідно до проведених мікробіологічних досліджень (протокол № 186 від 10 червня 
2022 року) питної води з індивідуального колодязя ОСОБА_1 , у воді присутні коліформи в нормованому об`ємі більше 1 КУО в 100,0 см3.
26.        Листом ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області роз`яснено, що у відповідності до Держаних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, в умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м.
27.        Згідно з відповіддю Вигодської селищної ради Івано-Франківської області від 20 липня 2022 року № 938/02-14, комісією встановлено, що септики від багатоквартирного будинку, септик школи знаходяться на відстані менше 20 м від криниці, розташованої на земельній ділянці ОСОБА_1 .
28.        Згідно з погосподарським обліком, роком побудови будинку вчителя, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є 1984, що підтверджується листом Вигодської селищної ради Івано-Франківської області від 09 грудня               2022 року № 1722/02-23.
29.        Відповідно до листа № 234 від 04 червня 1983 року районного архітектора ОСОБА_6 Калуським відділом «Діпроміст» допущена помилка при проєктуванні каналізації будинку для вчителів, а саме на земельній ділянці ОСОБА_1 запроєктовані септики. Будівельне управління, яке спороджувало будинок, зобов`язано септики розмістити на території, яка виділена для будівництва будинку для вчителів.
30.        Відповідачка ОСОБА_5 у судовому засіданні апеляційного суду надала уточнений план земельної ділянки, згідно з яким септик чотирьохквартирного житлового будинку, позначений на плані цифрою «7», знаходиться на земельній ділянці цього будинку та на відстані більше 30 м до криниці позивача, позначеною цифрою «6». На відстані, яка може бути меншою 20 м від криниці позивача, знаходиться септик школи «8». Також на цьому плані вказана каналізаційна мережа з керамічних труб, яка проходить через земельну ділянку позивача, захисна охоронна зона якої знаходиться на значній відстані від криниці. Жодних септиків або вигрібних ям, які б належали до будинку відповідачок та знаходилися на території земельної ділянки позивача, на плані не вказано.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
31.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
32.        Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
33.        Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
34.        Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
35.        За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
36.        Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
37.        Згідно з частинами третьою, четвертою статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
38.        Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
39.        Усі люди мають право на достатню кількість чистої питної води для задоволення своїх особистих потреб.
40.        У липні 2010 року Генеральна АсамблеяООН прийняла Резолюцію 64/292 «Право людини на воду та санітарію», яка визнала право на безпечну та чисту питну воду та санітарію як право людини, що має важливе значення для повноцінного життя та повного здійснення всіх прав людини. Право людини на воду та санітарію є частиною права на достатній рівень життя.
41.        Відповідно до частин другої, третьої статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб чи завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
42.        Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
43.        Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (частини перша-п?ята статті 319 ЦК України).
44.        Згідно з частиною першою статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.
45.        Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди.
46.        Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 
47.        У відповідності до частини першої статті 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).
48.        Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше (стаття 104 ЗК України).
49.        Стаття 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» передбачала, що підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проєктуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проєктуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати санітарного законодавства.
50.        Відповідно до статті 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.
51.        Статтею 26 Закону України «Про систему громадського здоров`я» визначено, що водні об`єкти, що використовуються в цілях питного та господарсько-побутового водопостачання, а також у лікувальних, оздоровчих та рекреаційних цілях, у тому числі водні об`єкти, розташовані в межах населених пунктів, не повинні бути джерелами біологічних, хімічних і фізичних факторів шкідливого впливу на людину. Критерії безпечності для людини водних об`єктів, у тому числі гранично допустимі концентрації у воді хімічних, біологічних речовин, патогенних та умовно-патогенних мікроорганізмів, рівень радіаційного фону встановлюються санітарним законодавством і визначаються державними медико-санітарними правилами та нормативами.
52.        Держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води, питного водопостачання шляхом: забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання; державної підтримки, регулювання та нагляду у сфері питного водопостачання відповідно до цього Закону; здійснення заходів організаційного, науково-технічного, санітарно-епідеміологічного, природоохоронного, економічного, правового характеру щодо поліпшення якості питної води, розвитку питного водопостачання, охорони джерел і систем питного водопостачання, відновлення запасів питної води (стаття 7 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»).
53.        Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України № 145 від 17 березня 2011 року, визначено, що вигрібна яма (вигріб) - це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. 
54.        Відповідно до пункту 2.21 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць рідкі відходи, що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. 
55.        Відповідно до пункту 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.
56.        Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.
57.        Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з чинним законодавством.
58.        В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, водночас відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. Слід також враховувати напрямок схилу ділянки. 
59.        Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає право людини на приватне і сімейне життя, житло і кореспонденції. У випадку, коли особа серйозно стурбована незручностями, спричиненими іншими особами (зокрема поведінка сусідів), може виникнути питання щодо порушення статті 8 Конвенції. Серйозне порушення може призвести до порушення права людини на повагу до житла, якщо це заважає користуватися комфортом свого житла. З метою оцінки факту порушення права особи на повагу до житла потрібно визначити, чи досягли незручності того мінімального рівня, необхідного для встановлення втручання у права особи на повагу до житла та приватного життя. Необхідно враховувати всі обставини справи, зокрема інтенсивність та тривалість незручностей, їх фізичні чи психічні наслідки.
60.        Подібні висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 350/652/17 (провадження № 61-4571св19), від 14 грудня 2021 року у справі № 149/736/20 (провадження № 61-16146св21).
61.        Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
62.        Судова експертиза  -  це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
63.        За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
64.        У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
65.        Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим доказам, а такожбалансу прав та інтересів сторін спору, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано доказів, які б безспірно свідчили про те, що саме дії відповідачок призвели до погіршення якості питної води, яка використовується ним з колодязя, розташованого на належній йому земельній ділянці.
66.        Матеріли справи містять план земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, наданий до суду першої інстанції відповідачкою ОСОБА_2 (а. с. 87). 
67.        Вказаний план було досліджено апеляційним судом, встановлено, що по території земельної ділянки позивача проходить каналізація від будинку, в якому проживають відповідачки. Позивачем не доведено, що внаслідок витоків з системи каналізації забруднено воду на його земельній ділянці.
68.        Позивачем не порушувалося клопотання про проведення у справі відповідної технічної експертизи. Саме за результатами дослідження експерта можливо було б встановити причини, внаслідок яких вода у колодязі на території домоволодіння позивача стала непридатною до споживання. Водночас докази, надані позивачем, не свідчать про непридатність до експлуатації або пошкодження каналізаційного проводу від будинку для вчителів. 
69.        Недоведеність вказаних обставин виключає наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідачок припинити користування каналізаційною трубою та зобов`язання їх демонтувати й перенести систему каналізації. Водночас у процесі розгляду справи не здобуто доказів на підтвердження того, що відповідачки є власниками квартир у чотирьохквартирному будинку, а отже і співвласниками інженерних мереж цього будинку, що також свідчить про відсутність підстав для задоволення позову, зокрема про демонтаж та перенесення каналізаційної труби.
70.        Суд апеляційної інстанції встановив, що септик чотирьохквартирного житлового будинку знаходиться на земельній ділянці цього будинку та на відстані більше 30 м до криниці позивача. На відстані, яка може бути меншою   20 м від криниці позивача, знаходиться септик школи. Каналізаційна мережа з керамічних труб, яка проходить через земельну ділянку позивача, знаходиться на значній відстані від криниці.
71.        Позивачем також не було надано доказів на підтвердження того, що колодязь з питною водою був облаштований ним до проєктування каналізації будинку для вчителів, і саме після проведення каналізації від будинку для вчителів, в якому проживають відповідачки, якість води у колодязі погіршилася. 
72.        Вказаним обставинам надана належна оцінка апеляційним судом, а доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують. 
73.        Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
74.        Висновки Верховного Суду, на які послався заявник у касаційній скарзі, не входять у суперечність з висновками апеляційного суду, у справі, яка є предметом касаційного перегляду.
75.        Доводи касаційної скарги не свідчать неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права, зводяться значноюмірою до переоцінки доказів, що не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
76.        Колегія суддів враховує, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
77.        Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
78.        Колегія суддів, надаючи оцінку оскарженому судовому рішенню на предмет законності у межах доводів касаційної скарги, погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій, оскільки суд правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов загалом обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.
Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.           Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий | Є. В. Синельников
Судді | О. В. Білоконь          О. М. Осіян           Н. Ю. Сакара
| В. В. Шипович