Номер провадження: 33/813/201/24
Номер справи місцевого суду: 492/265/23 
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н. Д. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,
за участю секретаря – Лупши В.В.,
захисника – Нофенка Сергія Юрійовича,
особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
апеляційну скаргу захисника Нофенка Сергія Юрійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 
на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 19 жовтня 2023 року,
у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Острівне Арцизького району Одеської області, громадянина України, болгарина, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

                                       в с т а н о в и в: 

Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винуватим у тому, що він 22 березня 2023 року о 16 год. 00 хв. по вул. Нагорна, м. Арциз Болградського району Одеської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер», тест від 22 березня 2023 року, відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0,98 ‰, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Нофенко С.Ю. звернувся до суду із апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову суду скасувати.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, при її ухваленні судом не досліджено всіх обставин справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, зокрема, зазначений в протоколі про адіміністративне правопорушення час керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 16:00 та час в роздруківці газоаналізатора 15:09 різний, що, на думку захисту, свідчить про те, що спочатку особа пройшла тест на алкогольне сп`яніння, а лише потім керувала транспортним засобом; в матеріалах справи відсутні докази правопорушення, зокрема, не зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 на місці водія та керування транспортним засобом, що складає об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; судом першої інстанції не перевірено повноваження свідка ОСОБА_2 щодо зупинки транспортного засобу та перевірки документів, особу свідка належним чином не встановлено, документів, які посвідчують його особу, до матеріалів справи не додано, а також свідка не допитано безпосередньо судом під присягою в судовому засіданні; суд не звернув увагу, що ОСОБА_1 наполягав на тому, що він не вживав спиртних напоїв перед тим, як сісти за кермо, а також не погодившись з результатом газоаналізатора Драгер наполягав на проходженні тесту у медичному закладі, у чому йому було відмовлено; поліцейським не було дотримано передбаченої законом процедури складення протоколу, ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, в тому числі право на правову допомогу, можливість проїхати до медичного закладу для здачі аналізів, як і не було роз`яснено на вимогу ОСОБА_1 підстав зупинки з посиланням на нормативний акт, а не лише на те, що в країні воєнний стан. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник Нофенко С.Ю. апеляційну скаргу підтримали.
Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції, під час якого поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або у разі незгоди такої особи пройти вказаний огляд або у разі незгоди особи з результатами огляду – огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І Інструкції).
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р.  № 1306 (далі – Правила, Правила ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Всі обставини правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та елементи складу даного правопорушення повинні встановлюватися та перевірятися доказами, наданими сторонами в даній справі, саме в ході її судового розгляду.
Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 122967 від 22 березня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 22 березня 2023 року о 16 год. 00 хв. по вул. Нагорна, м. Арциз Болградського району Одеської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер», тест від 22 березня 2023 року, відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0,98 ‰, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу додаються відеозапис на DVD-диску, пояснення водія, пояснення співробітника НГУ, роздроуківка з приладу «Драгер», заява (а.с. 1);
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких він є військовослужбовцем, 22 березня 2023 року, перебуваючи у м. Арциз Болградського району Одеської області у складі групи військовослужбовців Збройних сил України з метою здійснення контр-диверсійних заходів, було помічено чоловіка з ознаками сп`яніння, який сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснив рух вказаним транспортним засобом, в подальшому його було зупинено та викликано патруль поліції з метою перевірки особи на стан сп`яніння. Після приїзду поліції ОСОБА_1 пройшов тест на стан сп`яніння на приборі «Драгер», який показав результат 0,98 ‰;
- результатом спеціального технічного засобу газоаналізатору «Драгер», тест від 22 березня 2023 року, відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 зафіксована концентрація алкоголю в кількості 0,98 ‰;
- відеозаписом, з якого вбачається, що патрульним поліцейським на місці зупинки ОСОБА_1 були роз`яснені його права, в тому числі право оскаржити дії поліцейських, якщо він з ними не згоден та було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на, що ОСОБА_1 погодився, після цього він продув газоаналізатор «Драгер», результат якого показав, що в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0,98 ‰.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано довідку про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не притягувався, 02 лютого 1985 року ним було отримано водійські права. 
З наявного в матеріалах справи відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 як водію транспортного засобу було запропоновано пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, на що ОСОБА_1 погодився, хоча пояснив, що їде з похорон і не вживав алкогольні напої, за результатами огляду встановлено цифровий показник 0,98 проміле в крові (час відеозапису – 01:31 хв, 08:26 хв.). Поліцейський повідомив ОСОБА_1 про результат тесту, який є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністартивне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (час відеозапису –08:26 хв.). Процедуру проходження відповідного огляду на стан сп`яніння та його результати зафіксовані.
ОСОБА_1 надав під час складення протоколу про адміністративне правопорушення написані ним власноруч письмові пояснення, відповідно до яких він пояснив, що 22 березня 2023 року приблизно о 15.00 годин їхав на своєму автомобілі ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля дому його зупинили військослужбовці, після чого під`їхали співробітники поліції, йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на приборі «Драгер», результат якого становить 0,98%о. Перед тим як їхати він вжив горілку, так як був на похороні.
Отже, пояснення ОСОБА_1 не містять незгоди останнього з результатами проведеного тесту, як і не містить такої незгоди додані до протоколу матеріали по документуванню адміністративного правопорушення, які складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 із наступними змінами, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376 з наступними змінами, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 із наступними змінами.
Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо відсутніості в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт перебування його на місці водія та факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 у судовому засідання підтвердив, що 22 березня 2023 року він керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та його було зупинено військовими, а прибулим на місце інспектором поліції було запропоновано пройти огляд на алкогольного сп`яніння.
Крім того, одним із доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 є неправомірність його зупинки неуповноваженими особами, зокрема свідком ОСОБА_2 , що свідчить про визнання ним факту керування за викладеними в протоколі про адміністартивне правопорушення обставинами. 
Наведені доводи скарги також спростовуються відеозаписом складення протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що як під час складення відповідного протоколу, так і під час ознайомлення із його змістом, ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо викладених у протоколі обставин не висловлював, факт керування транспортним засобом не спростовував та запитання поліцейського: «Куда їхав?», відповів: «Їхав до дому, алкоголь не вживав». Патрульним поліцейським на місці зупинки ОСОБА_1 були роз`яснені його права, в тому числі право оскаржити дії поліцейських, якщо він з ними не згоден та було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на, що ОСОБА_1 погодився, після чого він пройшов тест на газоаналізаторі «Драгер», результат якого показав, що в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0,98 ‰ (час: 01.31 хв. 08.26 хв., 08.30 хв.).
Вважати, що працівники поліції діяли протиправно, немає підстав, оскільки їх дії не були оскаржені в установленому законом порядку, і з відео не вбачається порушення порядку складення протоколу.
Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо зупинки неуповноваженою особою транспортного засобу, яким він керував, як такі, що з огляду на те, що це не є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, яке тягне за собою недійсність доказів, в той час як дії працівників поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржувались, незаконність дій працівників поліції не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, внаслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості їх врахувати. Крім того, неправомірність дій останніх не є предметом розгляду даного провадження.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він наполягав на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я спростовуються відеозаписом події, з якого вбачається, що після оголошення результатів тесту ОСОБА_1 лише сказав, що немає документів та на пропозицію поліцейського проїхати до відділення поліції відповів: «нет проблем» (мовою оригіналу) (час запису: 08.50 хв., 08.54 хв.).
В наданих під час складення протоколу та власноруч написаних поясненнях ОСОБА_1 не вказав про незгоду із результатом тесту та про бажання проїхати до медзакладу для проходження огляду на стан сп`яніння. 
Апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським не було дотримано передбаченої законом процедури складення протоколу і ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, в тому числі право на правову допомогу, можливість проїхати до медичного закладу для здачі аналізів, як і не було роз`яснено на вимогу ОСОБА_1 підстав зупинки з посиланням на нормативний акт, а не лише на те, що в країні воєнний стан, оскільки водію під час складення протоколу були роз`яснені передбачені статтею 268 КУпАП права, в тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката, про що наявний в протоколі про адміністартивне правопорушення підпис ОСОБА_1 .
Як не спростовує вказаного складу правопорушення і наявність або відсутність причини для зупинки транспортного засобу.
Доводи захисника про те, що зазначений в протоколі про адіміністративне правопорушення час керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 16:00 та час в роздруківці газоаналізатора 15:09 різний, що свідчить про те, що спочатку особа пройшла тест на алкогольне сп`яніння, а лише потім керувала транспортним засобом, є надуманими та такими, що спростовуються іншими доказами у справі, з яких вбачається, що сам ОСОБА_1 у судовому засіданні не спростовував, а підтвердив обставину, що у вказаний в протоколі день та час саме він керував транспортним засобом та його було зупинено, а також йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на що він погодився, зазначений ОСОБА_1 у наданих під час складення протоколу про адміністратвине правопорушення поясненнях час керування транспортним засобом – 15.00 год. відповідає часу проходження тесту «Драгер», яким є – 15:09. Крім того тест містить підпис особи, що тестується – ОСОБА_1 та інспектора Мігова О.В. і будь-яких зауважень щодо невідповідності часу складеного тесту ОСОБА_1 зазначено не було.
Неспівпадіння часу, зазначеного в роздруківці газоаналізатора, та в протоколі про адміністративне правопорушення, що повязується виключно із налаштуваннями останнього, не може свідчити про недопустимість вказаного доказу.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

                                       п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Нофенка Сергія Юрійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Арцизького районного суду Одеської області від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        М.В. Назарова