УХВАЛА
 
04 січня 2024 року
м. Київ
справа № 2-182/2009
провадження № 61-17721 ск23 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Солодко Євген Вікторович, на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2023 рокута постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у справі за скаргою  ОСОБА_1 на бездіяльність Макіївського відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                    (м. Харків) в особі начальника Безгубова Миколи Володимировича,
ВСТАНОВИВ: 
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня  2023 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду               від 22 листопада 2023 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
До Верховного Суду 11 грудня 2023 рокувід імені ОСОБА_1 - адвокат                Солодко Є. В.подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив їх скасувати та ухвалити нове про задоволення скарги.
Підстави касаційного оскарження судового рішення визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень про відмову у задоволенні скарги, оскільки існування нескасованих арештів за 2009, 2011 та 2012 роки порушує право  ОСОБА_1 вільно розпоряджатися своїм майном, який не являється боржником за будь-яким виконавчим провадженням. Суди не взяли до уваги позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 13 липня            2022 року справа № 2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22), а також невірно застосували висновки, викладені у постановах від 06 березня 2019 року справа                   № 910/8019/15-г, від 04 березня 2020 року справа № 263/1468/17, від 16 березня             2020 року справа № 137/1649/17.
Касаційна скарга подана в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України, та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження. 
У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати з Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу № 2-182/2009 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Макіївського відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі начальника Безгубова Миколи Володимировича.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                              О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара