ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1553/20  Номер провадження 22-ц/814/1199/24	Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Будігая Олександра Васильовича, представника ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2023 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначені) за заявою адвоката Панченко Олени Олександрівни, представника ОСОБА_2 , про забезпечення позову ОСОБА_2 до Сем`янівської сільської ради Полтавського району, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Полтавської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання недійсним рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року адвокат Панченко О.О., представник ОСОБА_2 , подала до суду заяву про забезпечення позову, просила вжити захід забезпечення позову ОСОБА_2 у вигляді накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер 5324082401:01:001:0831 площею 0,0758 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2134130653240, що є у власності ОСОБА_4 .
Заяву мотивувала тим, що у провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа № 545/1553/20 за позовом ОСОБА_2 до Сем`янівської сільської ради Полтавського району, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Полтавської міської ради, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про визнання недійсним рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння.
Предметом позову є витребування з чужого незаконного володіння частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0036 га., яка згідно до Схеми меж земельної ділянки, виконаної сертифікованим інженером-землевпорядником Д.П.Боярським 15.12.2021, має розміри: з боку з/д ОСОБА_2 – 29,06 м.; з боку вулиці – 0,46 м; з боку з/д ОСОБА_1 – 29,26 м.; з боку З\Д кадастровий номер № 5324082401:01:001:1239-1,99 м., та яка є власністю ОСОБА_2 . 
Під час перебування справи в суді ОСОБА_1 відчужено земельну ділянку на користь ОСОБА_4 .
Вважає, що вжиття заходів забезпечення позову необхідне, оскільки існує реальна загроза невиконання рішення у даній справі і обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами про витребування частини земельної ділянки з чужого володіння, незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. 

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2023 року заяву адвоката Панченко О.О. представника ОСОБА_2 , про забезпечення позову задоволено.
Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер 5324082401:01:001:0831 площею 0,0758 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2134130653240, що є власністю ОСОБА_4 .
Заборонено ОСОБА_4 в будь який спосіб відчужувати земельну ділянку кадастровий номер 5324082401:01:001:0831 площею 0,0758 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі адвокат Будігай О.В., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції невірно надав оцінку обставинам справи, на які посилались сторона позивача, як на підставу свого обґрунтування щодо задоволення заяви від 09.11.2023 щодо забезпечення позову.
Місцевий суд взагалі повинен був заяву залишити без задоволення, оскільки вона не відповідає вимогам ч.1 ст.151 ЦПК України і з пропуском строку. встановленого ч.1 ст.153 ЦПК України.
Скаржник ОСОБА_1 є добросовісним набувачем права власності на приватне домоволодіння і подарувала домоволодіння виключно своїй дочці, а відтак будь-яких реальних загроз невиконання рішення суду у даній справі, на які посилається заявник, не існує.

У відзиві адвокат Панченко О.О., представник ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Звертається увага, що заява про забезпечення позову надійшла до суду 10 листопада 2023 року – п`ятниця, тому суд постановив ухвалу у перший робочий день, тобто 13 листопада 2023 року.
На момент подання заяви про забезпечення позову Служба у справах дітей Полтавської РДА не була учасником справи, тому не було підстав зазначити у заяві про забезпечення позову.
Підкреслюється, що питання добросовісності придбання у власність спірної ділянки має вирішуватися судом під час розгляду справи по суті, а підставою для забезпечення позову є саме факт відчуження земельної ділянки під час розгляду справи. 

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити судове рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву адвоката Панченко О.О., представника ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду і обраний спосіб забезпечення позову не порушує право відповідача у справі, і не позбавляє його права володіння чи користування спірним майном.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями. 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.
У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021 року (справа № 643/12369/19) викладені такі правові висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.
«Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. 
Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.
Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.
Верховний Суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.
З урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суди дійшли обґрунтованого висновку про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження квартири.»
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору згідно поданого ОСОБА_2 позову є вимоги про: 
- визнання незаконним та скасування рішення від 19 травня 2010 року 39 сесії 5-го скликання за № 706 Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області в частині передання у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,08 га, в тому числі: забудовані землі -0.08 га. в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 ;
- визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0, 08 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , серія ЯК № 896492 від 01.08.2011 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №532400001001343 на підставі рішення від 19 травня 2010 року 39 сесії 5 скликання за №706 Кротенківської сільської ради;
- визнання недійсним договору купівлі - продажу серія та номер: ВРС/897215 від 27.07.2012 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідченого Приватним нотаріусом Панченковою О.Л. та зареєстрованого в реєстрі за №1202, в частині продажу земельної ділянки з кадастровим номером 5324082401:01:001:0831 площею 0,0800 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324082401:01:001:0831 площею 0,0800 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0036 га., яка згідно до Схеми меж земельної ділянки виконаної сертифікованим інженером – землевпорядником ОСОБА_5 15.12.2021, і має розміри: з боку з/д ОСОБА_2 – 29,06 м.; з боку вулиці – 0,46 м; з боку з/д ОСОБА_1 – 29,26 м.; з боку З\Д кадастровий номер № 5324082401:01:001:1239 - 1,99 м., та яка є власністю ОСОБА_2 згідно державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 004421 зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 98 від 03.03.1995 за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, позивач оспорює законність набуття ОСОБА_6 у власність земельної ділянки і порушує питання про часткове повернення її позивачу.
       Як слідує зі змісту заяви, позивач просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, посилаючись на її відчуження ОСОБА_6 на користь своєї дочки ОСОБА_4 під час перебування справи в суді, отже у межах розгляду цієї справи суд вправі вирішувати питання про забезпечення позову з наведених підстав. 
       Разом з тим, суд першої інстанції без будь-яких обґрунтувань вийшов за межі заявлених вимог і одночасно застосував два самостійних види забезпечення: арешт і заборону відчуження. 
       Оцінивши предмет позову, обставини справи, які визнаються учасниками, зокрема відчуження земельної ділянки під час перебування справи на розгляді суду на користь третьої особи, апеляційний суд приходить до висновку, що співмірним і належним способом забезпечення позову є заборона відчуження спірної земельної ділянки.
       У зв`язку із наведеним ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, а саме з її резолютивної частин слід виключити указівку про накладення арешту на спірну земельну ділянку.
       Твердження апеляційної скарги, що заяву про забезпечення позову слід було залишити без розгляду у зв`язку з невідповідністю вимогам ч.1 ст.151 ЦПК України не знайшло свого підтвердження, оскільки зміст вказаної статі не зобов`язує заявника вказувати інших сторін справи, в межах якої заявлене забезпечення позову. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки не мають істотного значення при вирішення питання про забезпечення позову, оскільки добросовісність набувача має встановлюватися судом при вирішенні спору по суті.
Керуючись ст.367, ч.1 п.2 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Будігая Олександра Васильовича, представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2023 року змінити шляхом виключення з резолютивної частини ухвали указівки про накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер 5324082401:01:001:0831 площею 0,0758 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 21 лютого 2024 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов 

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов