ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3081/24 Справа № 215/7136/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 215/7136/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.

сторони:
позивач - Акціонерне товариство «Акцент Банк»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2  ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами,  апеляційну скаргу  Акціонерного товариства «Акцент Банк» на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2024 року, яка постановлена  суддею Лиходєдовим А.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 09 січня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року позивач Акціонерне товариство «Акцент Банк» (надалі – АТ «Акцент Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду. Роз`яснено, що у разі їх не усунення у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 20 грудня 2023 року.
В апеляційній скарзі позивач АТ «Акцент Банк» просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись те, що предметом позову є стягнення заборгованості за поновлювальною кредитною лінією, тобто, позивач взагалі не міг вказувати у тексті позову суму наданого кредиту, яка не була обумовлена між сторонами. Щодо посилання на незазначення строку дії картки, то цей строк не є строком кредиту, оскільки картка є лише засобом доступу до кредитного ліміту, їх може бути кілька або вони можуть змінюватися протягом дії договору. Також, зазначає, що строк кредиту вказано у Паспорті кредиту, який додано до позовної заяви. Наполягає на тому, що підстави для повернення позову були відсутні, й суд першої інстанції не мав права робити висновки щодо обгрунтованості позовних вимог до відкриття провадження у справі.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява АТ «Акцент Банк» до    ОСОБА_1   про стягнення заборгованості не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України та позивач АТ «Акцент Банк», у встановлений ухвалою суду від 20 грудня 2023 року термін, не виконав вимоги ухвали про усунення недоліків.
З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.
Залишаючи без руху позовну заяву АТ «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що, у порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві: виклад обставин, якими обґрунтовується позовна вимога є неповний та неконкретний, так як не не вказано: яку саме суму кредиту було надано відповідачу; на який період часу (строк дії картки), було надано кредит відповідачу.
На виконання ухвали суду від 20 грудня 2023 року, АТ «Акцент Банк» подано до суду заяву  про відкриття провадження у справі (а.с. 15-16), однак суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимоги ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року не виконано, оскільки в цій ухвалі було зазначено, що недоліки усуваються саме шляхом складання нового тексту позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Відповідно до положень статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).
Отже, ЦПК України встановлює обов`язок позивача зазначити у скарзі обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а на суд – обов`язок перевірити наявність такого посилання у заяві, однак, не надає суду право на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі вирішувати питання щодо обгрунтованості заявлених вимог та можливості їх вирішення судом.
Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява АТ «Акцент-Банк» мотивована тим, що 08 жовтня 2019 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір б/н, відповідно до якого останій отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі 44,4% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному банківському сайті www.a-bank.ua, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача в  Анкеті-заяві. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, тоді як відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання, внаслідок чого, станом 24.09.2023 року, утворилась заборгованість у розмірі 58 882,31 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь та вирішити питання про розподіл судових витрат.
При цьому, до позовної заяви АТ «Акцент-Банк» додано копії документів, на які він посилається у позовній заяві. 
Таким чином, в позовній заяві АТ «Акцент-Банк» наведено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначено у прохальній частині про те, яке саме судове рішення він просить прийняти суд першої інстанції за наслідками розгляду позову. При цьому, питання щодо належного обґрунтування та доведення позовних вимог має вирішуватися судом при розгляді цього позову по суті, а не на стадії відкриття провадження у справі.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено право позивача на вільний доступ до правосуддя, що є беззаперечною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з направленням матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для подальшого розгляду та вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України,  суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача  Акціонерного товариства «Акцент Банк» - задовольнити.
Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2024 рокускасувати та направити матеріал за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованостідо Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областідля вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 березня 2024 року.

Головуючий: 

Судді: