ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року 
м. Київ

справа № 460/24957/22
адміністративне провадження № К/990/24109/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді -                               Яковенка М. М.,
суддів -                                         Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
за участю:
секретаря судового засідання           Бугаєнко Н. В.,
представника позивача                           Маргач В. В.,
представника відповідача                      Шеремета В. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в касаційній інстанції адміністративну справу № 460/24957/22
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Пелет» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Пелет» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Судова-Хомюк Н. М., Онишкевич Т. В. Сеник Р. П.) від 23 травня 2023 року,

УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус Пелет» (далі - ТОВ «Статус Пелет») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02 грудня 2021 року № 1231817000703, № 1232417000703, № 1232517000709, від 12 січня 2022 року № 21817000703.
2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що твердження відображені в акті перевірки не відповідають дійсним обставинам. Товариством належним чином були надані первинні бухгалтерські документи, які підтверджують факт придбання Товариством товарів (робіт, послуг) у склад яких включено податок на додану вартість та використання таких товарів (робіт, послуг) у господарській діяльності. Водночас в акті не спростовано, що формування податкового кредиту та віднесення частини суми податкового кредиту до бюджетного відшкодування здійснювалося на основі належно оформлених податкових накладних, зареєстрованих відповідно до чинного законодавства в ЄРПН.
При цьому позивач звертає увагу, що під час проведення перевірки (у тому числі разом із запереченнями до акту перевірки) надано всі первинні документи на підтвердження господарських операцій за відповідний період з контрагентами Товариства. Однак, податковим органом не взято до уваги 87 бухгалтерських документів, які були додані до заперечення (про що свідчить опис вкладень у цінний лист) як при розгляді заперечення так і при прийнятті оскаржуваних рішень.
3. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 02 грудня 2021 року № 1231817000703, № 1232417000703, № 1232517000703, від 12 січня 2022 року №  21817000703.
Стягнуто на користь ТОВ «Статус Пелет» суму судового збору у розмірі 31 040,69 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області.
4. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року, скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року та прийнято постанову, якою в задоволенні позовних вимог ТОВ «Статус Пелет» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.
5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 07 липня 2023 року ТОВ «Статус Пелет» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року залишити в силі.
6. Після усунення недоліків касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
7. 21 серпня 2023 року до Верховного Суду від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить касаційну скаргу ТОВ «Статус Пелет» залишити без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року залишити без змін.
8. Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2023 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у відкритому судовому засіданні.
8.1 В судовому засіданні представник позивача підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити. Наполягав на безпідставності висновків податкового органу щодо безтоварності господарських операцій.
8.2 Представник відповідача заперечував проти доводів касаційної скарги. Просив відмовити у її задоволенні.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Статус Пелет» (код СДРПОУ 41833063) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, за результатами якої складений Акт № 7 203/17-00-07-03/41833063 від 25 жовтня 2021 року.
10. Відповідно до висновків, викладених в акті перевірки, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні ТОВ «Статус Пелет» за серпень 2021 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення:
- пункту 189.1 статті 189, підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.3, підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 пунктів 200.4, 200.12 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ТОВ «Статус Пелет»» занижено податкові зобов`язання на суму 1  898 609 грн та завищено податковий кредит на суму 23  663 грн, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету за липень 2021 року року на суму ПДВ 8 571 грн за серпень 2021 року на суму ПДВ 48 920 грн, та до завищення залишку від`ємного значення за звітний період серпень 2021 року на суму ПДВ 530 723 грн та до завищення бюджетного відшкодування за липень 2021 року на 499 443 грн та серпень 2021 року на суму ПДВ 834 615 грн;
- на порушення пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України підприємством не складено та не зареєстровано в єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні на операції з постачання ТМЦ на суму ПДВ 1 898 609 грн;
- пунктів 44.1, 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 ПК України, не надано документи до перевірки (з урахуванням вимог пункту 52: підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України).
11. Контролюючим органом на підставі висновків перевірки сформовані податкові повідомлення-рішення:
№ 1231817000703 від 02 грудня 2021 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період липень-серпень 2021 року, задекларовану на рахунку платника у банку в розмірі 1 334 058 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 333 514,50 грн;
№ 1232417000703 від 02 грудня 2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за період серпень 2021 року в розмірі 530 723,00 грн;
№ 1232517000709 від 02 грудня 2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів в розмірі 71 863,75 грн;
№ 1232617000703 від 02 грудня 2021 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 020 грн. 
12. Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення в порядку адміністративного узгодження, за результатами якого рішенням ДПС України від 02 лютого 2022 року скаргу задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 1232617000703 від 02 грудня 2021 року, в іншій частині у задоволенні скарги відмовлено.
13. Крім того, Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Статус Пелет» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, за результатом якої складений Акт № 8461/17-00-07-03/41833063 від 10 грудня 2021 року.
14. В Акті контролюючим органом зроблений висновок про те, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні ТОВ «Статус Пелет» у Декларації за жовтень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах встановлено порушення платником податків підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, статті 201, пунктів 200.1 та 200.4 статті 200 розділу III ПК України, внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності за вересень 2021 року, що в подальшому призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації за жовтень 2021 року) в сумі 415 379 грн.
15. На підставі висновків перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 21817000703від 12 січня 2022 року, відповідно до якого зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 415 379 грн. 
16. Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Рівненській області № 21817000703від 12 січня 2022року позивач звернувся до ДПС України із скаргою, яка рішенням від 27 червня 2022 року залишена без задоволення.
17. Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
18. Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість тверджень контролюючого органу про неможливість встановлення факту використання ТМЦ, робіт та послуг у господарській діяльності ТОВ «Статус Пелет», і як наслідок їх використання в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
19. Такий висновок суду першої інстанції мотивований тим, що як в акті, так і під час розгляду справи контролюючим органом не спростовано, що формування податкового кредиту та віднесення частини суми податкового кредиту до бюджетного відшкодування здійснювалося на основі належно оформлених податкових накладних, зареєстрованих відповідно до чинного законодавства в Єдиному реєстрі податкових накладних.
20. Судом встановлено, що під час проведення перевірки (у тому числі разом із запереченнями до акту перевірки) позивачем надано всі первинні документи на підтвердження господарських операцій за відповідний період з контрагентами товариства. Первинні документи фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення законної мети їх здійснення, направленої на отримання прибутку та реальне використання придбаного товару. При цьому, ці документи також відповідають і вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які ставляться до підприємств у частині здійснення облікової політики, та містять необхідні для первинних документів дані в достатній мірі для ідентифікації господарських операцій, визначення їх змісту, вартості та інших істотних обставин їх здійснення. У всіх документах наведено інформацію про учасників відповідної господарської операції, тобто вказано найменування, коди, місцезнаходження юридичних осіб - учасників відповідних господарських операцій тощо, а самі первинні документи підписані від імені таких юридичних осіб (містять особистий підпис відповідальних осіб) та засвідчені відтисками їхніх печаток. Окрім того, обґрунтуванням спрямування намірів підприємства і його контрагентів на реальне виконання умов укладених договорів слугує й факт здійснення розрахунків за придбані послуги.
21. При цьому суд першої інстанції зауважив, що доказів ознак нереальності операцій між контрагентами товариства, за рахунок яких формувався податковий кредит з податку на додану вартість відповідач не надав.
22. З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 02 грудня 2021 року № 1231817000703, № 1232417000703, №  1232517000709.
23. При цьому суд визнав необґрунтованими твердження відповідача про невідповідність інвентаризаційного опису № 118 від 13 жовтня 2021 року наявним при огляді ревізорами наявності круглого лісу в кількості 70 м куб., деревних гранул в кількості 15 тон, оскільки контролюючий орган не надав доказів того, що був здійснений фактичний замір круглого лісу та зважування деревних гранул.
24. Оцінюючи правомірність податкового повідомлення-рішення № 21817000703 від 12 січня 2022 року, суд першої інстанції виснував, що висновки Головного управління ДПС у Рівненській області щодо завищення ТОВ «Статус Пелет» суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації за жовтень 2021 року) в сумі 415 379 грн внаслідок документального оформлення поставки лісоматеріалів від підприємств ТОВ «Форкаст Груп», та від ТОВ «Мікротехсервіс», спростовуються дослідженими судом доказами та нормами чинного законодавства. Суд дійшов висновку, що формування податкових зобов`язань по ПДВ за спірний період здійснено на підставі даних про реальні господарські операції, які підтверджені усіма необхідними первинними і обліковими документами, та є правомірним.
25. При цьому за висновками суду першої інстанції, внесення ТОВ «Форкаст Груп» до переліку ризикових платників податку, не свідчить про нереальність здійснених ним господарських операцій та не спростовує наданої таким платником податків інформації щодо такої діяльності, як і не має прямим наслідком відмову в реєстрації чи скасування реєстрації податкових накладних складених зазначеним суб`єктом. В свою чергу, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних відсутні.
26. Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що в ході проведення позапланової виїзної документальної перевірки представнику ТОВ «Статус Пелет» вручено під розписку запити про надання документів (копій документів), що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах. 
27. Однак, ТОВ «Статус Пелет» запитувані документи не надано про що складено відповідні акти.
28. У зв`язку із тим, що ТОВ «Статус Пелет» не надано до перевірки документів щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, апеляційний суд погодився з висновками контролюючого органу про порушення позивачем вимог пунктів 44.1, 44.6 статті 44 ПК України.
29. При цьому оцінюючи висновки Головного управління ДПС у Рівненській області про порушення ТОВ «Статус Пелет» пункту 189.1 статті 189, підпункту «а» пунктів 198.1, 198.3, підпункту «г» пункту 198.5 статті 198, пунктів 200.4, 200.12 статті 200 ПК України при декларуванні Товариством за серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, апеляційний суд виснував, що за період, що перевірявся, ТОВ «Статус Пелет» не надано для перевірки документів, що зафіксовано актами ненадання документів, а надані бухгалтерські документи за один і той же період суперечать даним про наявність залишків, обсягів оприбуткування, списання сировини і матеріалів, палива, запчастин інших матеріалів зворотніх відходів тощо. Тому неможливо прослідкувати рух виробничих запасів у процесі виготовлення - створення готової продукції, наявність залишків виробничих запасів та послуг, їх кількість та вартість, у зв`язку з чим неможливо підтвердити використання придбаних протягом липня та серпня 2021 року ТМЦ і послуг у господарській діяльності підприємства.
30. Крім того, згідно з даними оборотно-сальдових відомостей, Товариством за один і той самий період зазначено різну вартість запасів сировини і матеріалів на початок і кінець періоду, що перевірявся, а також різну вартість оприбуткованої та використаної сировини і матеріалів; надані довідки про залишки лісоматеріалів без відображення в номенклатурі по кількості та вартості.
31. За позицією апеляційного суду, вказане свідчить про неналежне ведення бухгалтерського обліку та як наслідок формування показників податкової звітності, декларацій по податку на додану вартість на підставі даних, не підтверджених документами.
32. В зв`язку з встановленням такого відхилення щодо вартості запасів на початок та кінець періоду, що перевірявся, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що неможливо підтвердити їх рух і оприбуткування згідно наданих до перевірки документів. Відтак, дані бухгалтерського обліку, формування яких відбувалось на підставі вищевказаних документів, не підтверджені документально. Отже, зазначені невідповідності вказують на використання придбаних ТМЦ поза межами господарської діяльності платника податку без відображення та підтвердження їх використання в бухгалтерському обліку.
33. Враховуючи вищезазначене апеляційний суд погодився з висновками податкового органу, - що неможливо прослідкувати рух виробничих запасів у процесі виготовлення - створення готової продукції та наявність залишків виробничих запасів і послуг, їх кількість та вартість, у зв`язку з чим неможливо підтвердити використання придбаних протягом липня та серпня 2021 року ТМЦ та послуг, перелік яких рахується у господарській діяльності підприємства.
34. Що стосується правомірності податкового повідомлення-рішення № 21817000703 від 12 січня 2022 року, суд апеляційної інстанції виснував, що позивачем не спростовано того, що перевіркою встановлено невідповідність номенклатури та найменування товару, вказаного у первинних документах, реєстрах бухгалтерського обліку та виробничих документах, ідентичності товарно-матеріальних цінностей, що вказано у видаткових накладних, податкових накладних, ТТН-ліс, реєстрах бухгалтерського обліку, звітах виробничих, придбання яких задокументовано видатковими накладними, виписаними за реквізитами ТОВ «Форкаст Груп» та ТОВ «Мікротехсервіс Україна».
35. При цьому за висновками апеляційного суду згідно податкової інформації вказані контрагенти позивача не мають достатній штат та виробничі потужності для здійснення  такого об`єму господарської діяльності.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
36 Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.
37. Підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у цій справі скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
38. Зокрема в доводах касаційної скарги позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постановах від 29 січня 2020 року по справі № 805/1566/16-а, від 19 жовтня 2022 року по справі № 420/10557/21, від 07 серпня 2018 року по справі № 808/760/16, від 25 вересня 2019 року по справі № 826/4361/15, від 05 листопада 2019 року по справі № 804/1571/15, що призвело до скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.
39. Позивач наголошує, що судом апеляційної інстанції право на бюджетне відшкодування ПДВ поставлено у залежність від фактичного отримання платником податку товарів/послуг та використання таких товарів/послуг у господарській діяльності, що прямо суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній в перелічених вище постановах. 
Водночас, реальність господарських операцій, за якими сформовано податковий кредит відповідачем не заперечувалася.
40. Позивач зазначає, що враховуючи те, що сторони у своїх заявах по суті справи та у поясненнях представників визнали, що ТОВ «Статус Пелет» документально підтвердило сплату ПДВ постачальникам товарів/послуг в ціні товару/послуг за періоди охоплені перевірками та документально підтвердив факт придбання товарів/послуг, зокрема первинними документами, наданими під час перевірки та приєднаними до матеріалів справи, а також підтвердив документально використання таких, товарів, робіт, послуг у господарській діяльності, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання правомірності віднесення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту застосовуючи норми ПК України (статті 198, 200, 201) при ухваленні оскаржуваної постанови зобов`язаний був врахувати висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року по справі № 805/1566/16-а, від 19 жовтня 2022 року по справі №  420/10557/21, згідно яких подальше використання придбаних товарів (робіт, послуг) не є предметом документальної позапланової перевірки, яка проводиться у межах підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
41. Щодо твердження суду апеляційної інстанції про ненадання ТОВ «Статус Пелет» до перевірки запитуваних документів позивач вказав, що такі твердження спростовуються матеріалами справи. Зокрема вказує, що позовної заяви ТОВ «Статус Пелет» приєднано заперечення до акту перевірки від 10 листопада 2021 року, до якого були додані всі первинні документи, які вимагалися відповідачем. Вказане заперечення з додатками було направлено відповідачу цінним листом з описом вкладеного 11 листопада 2021 року.
42. Крім того позивач вважає необґрунтованими висновки апеляційного суду, що згідно наданих до перевірки оборотно-сальдових відомостей встановлено, що за один і той же період суперечать даним про наявність залишків, обсягів оприбуткування, списання сировини і матеріалів, палива, запчастин інших матеріалів - зворотніх відходів тощо, оскільки оборотно-сальдова відомість не є первинним бухгалтерським документом. 
43. Також позивач вважає необґрунтованими твердження апеляційного суду що наданий ТОВ «Статус Пелет» інвентаризаційний опис запасів № 118 від 13 жовтня 2021 року не відповідає дійсності (відповідач стверджує, що при огляді було встановлено наявність круглого лісу 70 м. куб., деревних гранул 15 тон), оскільки посадові особи, які проводили перевірку заміри та зважування залишків товарно-матеріальних цінностей не проводили.
44. Необґрунтованими також позивач вважає і висновки суду апеляційної інстанції, що позивачем у виробничих звітах зазначено номенклатуру, яка передана у виробництво «сосна кругляк» в кількісному вираженні (м. куб) без вартісного виміру та якісних характеристик, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати ТМЦ, які використані у виробництві, оскільки після прибуття на виробництво вказані чинники не відіграють жодної ролі, так як в процесі виробництва весь придбаний пиловник йде на розпил, відповідно сорт та розмір впливають лише на те яка кількість дошки обрізної вийде з одного пиловника, однак в результаті виходить лише один вид продукції - пиломатеріали обрізні (дошка), тому у звітах і вказано сосна кругляк, той факт що загальна кількість придбаного пиловника не має розбіжностей відповідачем не заперечується. Вказує, що законодавство не забороняє позивачу при виготовленні партії продукції використовувати сировину придбану у різних виробників за різними цінами.
45. Щодо висновків суду апеляційної інстанції про нереальність господарських операцій ТОВ «Статус Пелет» з ТОВ «Форкаст Груп» та ТОВ «Мікротехсервіс Україна», з огляду на відсутність у вказаних контрагентів достатнього штату та виробничих потужностей, позивач зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що вказані контрагенти придбавали круглі лісоматеріали хвойних порід через Prozorro.Продажі у державних лісгоспах та перепродували їх в тому числі позивачу. При цьому доставка круглих лісоматеріалів відбувалася безпосередньо з території державних лісгоспів на завод позивача, у тому числі залізничним транспортом.
46. Водночас зазначає, що законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Тому, позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальником правил оподаткування.   
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
47. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
48. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
49. Підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
50. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
51. Верховний Суд неодноразово (зокрема, але не виключно, у постановах від 19 лютого 2021 року (справа № 821/1235/17), від 21 липня 2021 року (справа №4 20/2382/20)) за наслідками аналізу вищенаведеної норми права висловлював правову позицію, що зміст наведеної норми свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перший - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість; другий - подання декларації з від`ємним значенням податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
52. Як свідчать матеріали справи ТОВ «Статус Пелет» подало дві податкові декларації з податку на додану вартість, в яких зазначило суму від`ємного значення із цього податку у розмірі 499  443 грн та 834  615 грн. Оскільки задеклароване платником податків від`ємне значення з ПДВ перевищувало 100 тис. гривень, була призначена документальна позапланова перевірка на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
53. Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
54. Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
55. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 ПК України.
56. Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
57. Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
58. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (пункту 198.3 статті 198 ПК України).
59. За правилами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
60. Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
61. Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), визначений у статті 200 ПК України.
62. Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
63. За положеннями пункту 200.2 статті 200 ПК України для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
64. Пунктом 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
65. Згідно із пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
66. До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій (пункт 200.8 статті 200 ПК України).
67. Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування, згідно із пунктом 200.9 статті 200 ПК України, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
68. Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
69. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
70. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
71. Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.
72. Крім того, однією із судових доктрин, виділених на сьогоднішній день національним законодавством та судовою практикою Верховного Суду є доктрина реальності господарської операції. Суть вказаної доктрини полягає в тому, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.
73. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України. При цьому будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
74. Окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються.
75. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
76. Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
77. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
78. Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.
79. Враховуючи вищевказані норми законодавства, первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.
80. Верховний Суд України у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 826/11531/14, Верховний Суд у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 2а-19379/11/2670, від 19 листопада 2019 року у справі № 826/487/16 неодноразово звертав увагу, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність первинних документів обліку.
81. Отже, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної та зареєстрованої податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції. Водночас норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкових вигод, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів. 
82. Тому, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість, суди попередніх інстанцій повинні були встановити зміст господарських операцій, договірні умови, фактичний порядок надання робіт (послуг), обсяги і зміст, мету придбання, належним чином дослідити первинні бухгалтерські документи, складені щодо господарських операцій, з`ясувати, чи розкривають первинні документи зміст операцій, та оцінити такі докази кожний окремо та у їх сукупності, а також у сукупності з іншими доказами у справі.
83. У ході розгляду справи установлено, що ТОВ «Статус Пелет» зареєстровано 27 грудня 2017 року (номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи: 16021020000003526), основним видом економічної діяльності товариства є лісопильне та стругальне виробництво (виготовлення дошки обрізної, ламелі, пелети деревної).
84. Для виготовлення продукції позивач використовує наявне в нього обладнання.
85. Також у своїй діяльності, для виробництва дерев`яних гранул (пелет) товариство використовує промислове обладнання для виготовлення пілет (комплекс гранулювання на базі гранулятора ОГМ 1,5 та комплекс сушіння на базі сушилки АВМ 0,65) Норія Н-5 (L-6m), Комплект обладнання для пакування пелет, Піч для ОГМ 1, що підтверджується договором оренди та актом прийому-передачі від 01 липня 2021 року.
86. Товариство орендує приміщення відповідно до Договору та акту прийому-передачі, укладених між позивачем та ТДВ «КОЗИНАГРОПРОМТЕХНІКА» 20 грудня 2019 року, та у ФОП ОСОБА_1 відповідно до Договору від 02 січня 2021 року.
87. На підприємстві працює 46 працівників, що підтверджується Податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску Позивача за ІІІ квартал 2021 року та квитанцією № 2 від 11 листопада 2021 року працівників з якими оформлені трудові відносини.
88. Тобто, підприємство є діючим підприємством, яке проводить свою господарську діяльність з 2017 року в сфері лісопильного та стругального виробництва.
89. Водночас, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у періоді що перевірявся ТОВ «Статус Пелет» було укладено ряд господарських договорів з його контрагентами щодо поставки лісоматеріалів.
90. Так, наявними в матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами підтверджено поставку круглих лісоматеріалів хвойних порід, зокрема: 
від ДП «Кременецьке лісове господарство»: ПН № 364 від 30 липня 2021 року; ПН № 249 від 27 липня 2021 року; ПН № 235 від 26 липня 2021 року; ПН № 17 від 03 серпня 2021 року; ПН № 97 від 10 серпня 2021 року; ПН № 242 від 25 серпня 2021 року; ПН № 318 від 30 серпня 2021 року; договором № 62/3 купівлі продажу необробленої деревини від 01 червня 2021 року; банківською випискою про оплату лісоматеріалів за період 03 серпня 2021 року - 31 серпня 2021 року; відповідними товарно-транспортними накладними при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс);
від ДП «КОРЮКІВСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО»: ПН № 66 від 05 липня 2021 року; ПН № 241 від 15 липня 2021 року; ПН № 166 від 09 серпня 2021 року; ПН № 159 від 06 серпня 2021 року; ПН № 390 від 19 серпня 2021 року; ПН № 302 від 18 серпня 2021 року; договором купівлі продажу необробленої деревини № 14/А-3-21 від 23 червня 2021 року; банківською випискою про оплату лісоматеріалів за період 05 липня 2021 року - 26 серпня 2021 року; банківською випискою про оплату лісоматеріалів за період 04 серпня 2021 року - 26 липня 2021 року; видатковими накладними; специфікаціями-накладними; залізничними накладними; актами надання послуг; 
від ДП «МЛИНІВСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО»: ПН № 247 від 06 липня 2021 року; ПН № 248 від 19 липня 2021 року; ПН № 249 від 19 липня 2021 року; ПН № 250 від 19 липня 2021 року; ПН № 251 від 19 липня 2021 року; ПН № 252 від 21 липня 2021 року; ПН № 253 від 21 липня 2021 року; договором купівлі продажу необробленої деревини № 675/675 від 01 червня 2021 року; банківською випискою про оплату лісоматеріалів за період 06 липня 2021 року - 21 серпня 2021 року; видатковими накладними; відповідними товарно-транспортними накладними при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс);
від ДП «СЛАВУТСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО»: ПН № 257 від 21 липня 2021 року; договором купівлі продажу необробленої деревини № 18966 від 13 квітня 2021 року; договором купівлі продажу необробленої деревини № 19093 від 27 квітня 2021 року; банківською випискою про оплату лісоматеріалів за період 16 липня 2021 року - 27 липня 2021 року; товарно-транспортними накладними при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс);
від ТОВ «МІКРОТЕХСЕРВІС Україна»: ПН № 3 від 04 серпня 2021 року; ПН № 5 від 10 серпня 2021 року; ПН № 11 від 08 липня 2021 року; ПН № 12 від 14 липня 2021 року; ПН № 13 від 14 липня 2021 року; ПН № 20 від 23 липня 2021 року; ПН № 19 від 26 серпня 2021 року; ПН № 22 від 30 серпня 2021 року; договором поставки № 29 від 01 липня 2021 року; банківською випискою про оплату лісоматеріалів за період 08 липня 2021 року - 29 липня 2021 року; банківською випискою про оплату лісоматеріалів за період 04 серпня 2021 - 30 серпня 2021 року; відповідними товарно-транспортними накладними при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс); видатковими накладними; залізничними накладними; специфікаціями-накладними; 
від ТОВ «ФОРКАСТ ГРУП»: ПН № 13 від 03 серпня 2021 року; ПН № 14 від 04 серпня 2021 року; ПН № 15 від 28 липня 2021 року; ПН № 16 від 28 липня 2021 року; ПН № 17 від 05 серпня 2021 року; ПН № 18 від 05 серпня 2021 року; ПН № 19 від 10 серпня 2021 року; ПН № 20 від 13 серпня 2021 року; ПН № 21 від 13 серпня 2021 року; ПН № 22 від 13 серпня 2021 року; ПН № 23 від 06 серпня 2021 року; ПН № 35 від 17 серпня 2021 року; ПН № 36 від 19 серпня 2021 року; ПН № 37 від 20 серпня 2021 року; ПН № 38 від 20 серпня 2021 року; ПН № 39 від 26 серпня 2021 року; ПН № 40 від 30 серпня 2021 року; договором поставки № 2-п/21-3 від 26 липня 2021 року; банківською випискою про оплату лісоматеріалів за період 28 липня 2021 року - 30 липня 2021 року; банківською випискою про оплату лісоматеріалів за період 03 серпня 2021 року - 30 серпня 2021 року; товарно-транспортними накладними при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс); видатковими накладними.
91. За наслідками дослідження документів, якими позивач підтверджував факт здійснення відповідних господарських операцій із указаними вище контрагентами, суд першої інстанції дійшов висновку, що ці документи є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» і є достатніми доказами для підтвердження реальності господарських операції з поставки товару, руху активів у процесі здійснення господарських операцій та зміни у власному капіталі позивача.
92. Також судом першої інстанції досліджено та проаналізовано зміст операцій та документи  на підтвердження використання придбаної продукції у господарській діяльності позивача. Зокрема встановлено, що поставки круглих лісоматеріалів хвойних порід були здійснені для виготовлення пиломатеріалів розпиляних, обрізних, в тому числі дерев`яних станків для ручного вишивання, дошок обрізних та дерев`яних гранул (пелетів), тобто в межах господарської діяльності позивача.
93. З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження дійсності господарських операцій із переліченими вище контрагентами, враховуючи співвідношення вчинених господарських операцій з основним видом діяльності позивача та у сукупності зі встановленими обставинами господарських операцій, підтверджують формування показників податкової звітності та вказують на реальність господарських операцій, які достовірно відображені у бухгалтерському обліку є підставою для формування податкового кредиту.
94. Скасовуючи зазначене судове рішення та відмовляючи у задоволенні позову постановою від 23 травня 2023 року, Восьмий апеляційний адміністративний суд виходив із законності оспорюваних податкових повідомлень-рішень, оскільки у ТОВ «Статус Пелет» не доведено реальність спірних господарських операцій. 
95. Такий висновок суду мотивований, зокрема тим, що ТОВ «Статус Пелет» не надано до перевірки запитуваних контролюючими первинних документів.
96. Водночас колегія суддів Верховного Суду вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на таке.
91. Відповідно до акта перевірки № 7 203/17-00-07-03/41833063 від 25 жовтня 2021 року зроблений висновок про те, що на підставі наданих до перевірки документів, не надається можливість встановити факт використання придбаних у контрагентів ТМЦ, робіт та послуг у господарській діяльності ТОВ «Статус Пелет», у зв`язку з чим підлягають визначенню податкові зобов`язання з податку на додану вартість на підставі абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України по основних засобах, товарах (з/частини) та послугах, що використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, а фактично сплачені кошти ТОВ «Статус Пелет» постачальникам та/або до державного бюджету, не підлягає бюджетному відшкодуванню.
97. Відповідач доводить, що неможливо прослідкувати рух виробничих запасів у процесі виготовлення - створення готової продукції, наявність залишків виробничих запасів та послуг, їх кількість та вартість, у зв`язку з чим неможливо підтвердити використання придбаних протягом липня та серпня 2021 року ТМЦ і послуг у господарській діяльності підприємства. 
98. Зокрема вказано, за період, що перевірявся, ТОВ «Статус Пелет» не надано для перевірки документів, що зафіксовано актами ненадання документів від 18 жовтня 2021 року № 476/17-00-07-03/41833063 та від 20 жовтня 2021 року № 480/17-00-07-03/41833063, а надані бухгалтерські документи за один і той же період суперечать даним про наявність залишків, обсягів оприбуткування, списання сировини і матеріалів, палива, запчастин, інших матеріалів - зворотніх відходів.
99. Позивач в ході судового розгляду справи вказані обставини заперечував, стверджуючи при цьому, що ТОВ «Статус Пелет», було подано заперечення на акт перевірки від 10 листопада 2021 року, до якого були додані всі первинні документи, які вимагалися відповідачем. Вказане заперечення з додатками було направлено відповідачу цінним листом з описом вкладеного 11 листопада 2021 року.
95. Крім того, у ході перевірки контролюючий орган стверджував, що окремі постачальники пиломатеріалів, не мали можливості поставити продукцію на ТОВ «Статус Пелет», виходячи з наступного: постачальники не могли самостійно виконувати операції поставки лісопродукції, про що свідчить відсутність трудових ресурсів у суб`єктів господарювання у період взаємовідносин, в базах даних податкового органу та у звітності платників відсутня інформація щодо утримання податків з найманих працівників, виплату доходів самозайнятим особам, підприємцям тощо; у контрагентів відсутні власні або орендовані приміщення, автотранспортні засоби, навантажувачі, спеціальне деревообробне обладнання та інструменти, ТМЦ для виконання даного виду поставки пиломатеріалів; не встановлено обставин залучення контрагентом інших суб`єктів господарювання для проведення транспортування, навантаження/розвантаження продукції, надання в оренду приміщень, транспортних засобів тощо; у задекларованих постачальників-підприємців відсутня фактична можливість постачання на ТОВ «Статус Пелет» пиломатеріалів в тій кількості та на таких умовах, які встановлені згідно наданих документів.
100. Утім, суди попередніх інстанцій зазначені доводи позивача та відповідача не дослідили та не надали їм відповідної правової оцінки.
101. Водночас, колегія суддів зазначає, що вирішуючи спори у подібних правовідносинах, Верховний Суд у постановах від 27 лютого 2020 року у справах № 813/7081/14, № 814/120/15, від 03 жовтня 2019 року у справі № 813/4079/15, від 10 вересня 2019 року у справі №  814/2412/17 та інших неодноразово наголошував на тому, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.
102. Проте, з рішення суду першої інстанції вбачається, що судом питання змісту (характеру) спірних господарських операцій позивача з його контрагентами та фактичного руху активів не досліджувалося, хоч встановлення цих обставин є першочерговим при вирішенні спорів даної категорії. Суд обмежився виключно загальним посиланням на перелік певних документів, вказівкою про їх відповідність вимогам законодавства, а також навів спростування лише окремих доводів відповідача.
103. Натомість, маючи у матеріалах справи відповідні докази, надані стороною як позивача, так і відповідача, суд самоусунувся від дослідження питання походження пиломатеріалів по ланцюгу постачання до позивача, обмежившись висновком про безпідставність доводів контролюючого органу.
104. Отже, висновки акта перевірки, які покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень, не були повною мірою перевірені судом.
105. Разом із тим, із судового рішення апеляційного суду не вбачається наведення обґрунтованих мотивів, виходячи з яких була надана протилежна правова оцінка обставинами справи, встановленим судом першої інстанції обставинам, та які були покладені останнім в основу задоволення позову. Апеляційний суд мотивів суду першої інстанції не спростував, обмежившись лише переліченням фактичних обставин, викладених в акті перевірки, та, зробив однозначний висновок про використання позивачем придбаних ТМЦ поза межами господарської діяльності платника податку без відображення та підтвердження їх використання в бухгалтерському обліку.
106. Водночас колегія суддів вважає передчасними висновки суду апеляційної інстанції про неможливість прослідкувати рух виробничих запасів у процесі виготовлення - створення готової продукції, наявність залишків виробничих запасів та послуг, їх кількість та вартість, у зв`язку з чим неможливо підтвердити використання придбаних протягом липня та серпня 2021 року ТМЦ і послуг у господарській діяльності підприємства (надані бухгалтерські документи за один і той же період суперечать даним про наявність залишків, обсягів оприбуткування, списання сировини і матеріалів, палива, запчастин інших матеріалів зворотніх відходів тощо), оскільки такі висновки зроблено виключно на підставі даних обороно-сальдових балансів без урахування всіх первинних документів, які надавалися ТОВ «Статус Пелет» до перевірки (судом апеляційної інстанції, як і податковим органом взагалі не прийнято до уваги первинні документи, які було долучено Товариством до заперечення на акт перевірки від 10 листопада 2021 року).
107. Щодо висновків суду апеляційної інстанції про невідповідність даних інвентаризаційного опису № 118 від 13 жовтня 2021 року наявним фактичним залишкам круглого лісу, встановленими при огляді ревізорами колегія суддів зазначає наступне.
108. 11 жовтня 2021 року працівниками Головного управління ДПС у Рівненській області здійснено виїзд за адресою: Рівненська обл., Радивилівський р-н, с. Козин, вул. Берестецька 1, де спільно з керівником підприємства Дмитерчуком С. В. та завідувачем виробництва ОСОБА_2 здійснено огляд виробничих приміщень. При огляді встановлено наявність круглого лісу в кількості 70 м куб., деревних гранул в кількості 15 тон.
109. Згідно з наданим інвентаризаційним описом запасів № 118 від 13 жовтня 2021 року  проведена інвентаризація основних засобів, що обліковуються на рахунках 201, 203 207, 209, 221, 222, 26. Інвентаризація проведена у складі: голови комісії Дмитерчука С. В., членів комісії: Романовича С. С., Сорокіна Є. В., Ковальчука С. В. Згідно інвентаризаційного опису надано опис згідно номеклатури по 1420 позиціям на загальну суму 16 088 497,38 грн, наведено у додатку 2 до акту перевірки.
Зокрема, надані залишки лісоматеріалів круглих в асортименті, на загальну кількість 699,53 м куб., дерев`яних гранул в кількості 75,48 т, що не відповідає фактичній наявності, встановленій при огляді. Крім того, надані залишки Бетону М-300 в кількості 106 м куб, на загальну суму 141623,33 грн (придбаний у квітні-липні 2021р.), відсіву - 103,4 т, піску - 86,21 т, а також арматури, металопрофіль і т.д.
110. На підставі вищевикладеного, в акті перевірки зроблено висновок, з яким погодився апеляційний суд, що наданий ТОВ «Статус Пелет» інвентаризаційний опис запасів № 118 від 13 жовтня 2021 року не відповідає дійсності.
111. Відповідно до статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
112. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що був здійснений фактичний замір круглого лісу та зважування деревних гранул, а тому висновки суду апеляційної інстанції про невідповідність даних інвентаризаційного опису № 118 від 13 жовтня 2021 року наявним фактичним залишкам круглого лісу, встановленими при огляді ревізорами є передчасними.
113. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
114. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
115. Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій порушили принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, то такі рішення підлягають скасуванню, а справу, відповідно до правил статті 353 КАС України належить направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Пелет» задовольнити частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі № 460/24957/22 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                 М. М. Яковенко
Судді                                                                                                    І. В. Дашутін
                                                                                                    О. О. Шишов