Номер провадження: 22-з/813/479/23 
Справа № 521/8075/22
Головуючий у першій інстанції 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
учасники справи: позивач - Житлово-будівельний кооператив «Верстатобудівельник-1», відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку письмового провадження 
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у справі 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року, ухваленого Малиновським районним судом Одеської області у складі: судді Плавич І.В. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-1» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги теплопостачання, утримання будинку та прибудинкової території,    

                                          в с т а н о в и в: 
       
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 23 грудня 2022 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 1 вересня 2018 року по 1 листопада 2021 року: теплопостачання 41587,00 грн, утримання будинку і прибудинкової території 11664,00 грн, всього 53521,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житловобудівельного кооперативу «Верстатобудівельник - 1» суму сплаченого судового збору у сумі 2270,00 грн. 
Вказане судове рішення було оскаржено у апеляційному порядку відповідачем ОСОБА_1 . 
Постановою Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року скасовано. 
Позов Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-1» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги теплопостачання, утримання будинку та прибудинкової території залишено без розгляду.
13 листопада 2023 року на адресу Одеського апеляційного суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час ухвалення судового рішення суд не вирішив питання щодо судових витрат, понесених ним при поданні апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн, про стягнення яких він заявив в апеляційній скарзі. 
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-1» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги теплопостачання, утримання будинку та прибудинкової території, призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Оскільки апеляційний перегляд скарги ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року було здійснено в порядку письмового провадження, необхідності викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання колегія суддів не вбачає, тому заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. 
Ухвала Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року про призначення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до розгляду у апеляційному суді в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи надіслана та доставлена сторонам до електронного кабінету 24 листопада 2023 року Житлово-будівельному кооперативу «Верстатобудівельник-1» разом із ухвалою також надіслано заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (а.с. 166, 167).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з огляду на таке.        
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
У постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року справі № 521/3011/18 зроблено висновок, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.
Відповідно до пункту 1.6 частини другої 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI з послідуючими змінами (далі - Закон) за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з пунктом 1.1 частини другої статті 4 цього ж Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення грошових коштів у розмірі 53521 грн.
Враховуючи, що 1,5 % від ціни позову (53521 грн х 1, 5% = 802,81 грн) є меншим 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на день подання позову складав 2481 грн, при поданні апеляційної скарги необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 3721,50 грн (2481 грн х 150%).
ОСОБА_1 сплачено судовий збір при поданні апеляційної скарги в сумі 3721,50 грн, що підтверджується квитанцією № 2КЕ0-А38Х-4721-91А8 від 29.04.2023 (а.с. 90).
Отже, розмір сплаченого скаржником судового збору при поданні апеляційної скарги відповідає ставці судового збору, встановленій пунктом 1.9 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI з послідуючими змінами.
Надаючи оцінку заяві відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат з огляду на дії позивача, колегія суддів вважає, що така заява відповідача ґрунтується на наведених вимогах закону, оскільки підставою для скасування рішення суду першої інстанції та залишення позову ЖБК «Вертстатобудівельник-1» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги теплопостачання, утримання будинку та прибуткової території без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України стало саме подання позову особою, повноваження якої не підтверджені.
Розглядаючи вказане процесуальне питання, колегія суддів бере до уваги правову позицію Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 20 липня 2022 року у справі № 910/3800/21, а також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21 щодо судових витрат зі сплати судового збору в разі скасування рішення і постанови судом касаційної інстанції та залишення позову без розгляду. Так, Касаційний господарський суд під час розгляду вказаних справ, вирішуючи питання судових витрат, а саме судового збору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, визначеними у статті 129 ГПК України, зазначає про те, що обов`язок з відшкодування понесених відповідачем судових витрат за розгляд справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій, що підлягали сплаті при поданні відповідачем апеляційної та касаційної скарг, покладається на позивача. Тобто, Верховний Суд здійснює розподіл судових витрат шляхом покладення судового збору з відповідача на позивача.
Вказане з урахуванням вимог закону та практики вищих судів дає змогу кваліфікувати дії позивача, які призвели до залишення позову без розгляду, як необґрунтовані в розумінні ч. 5 ст. 142 ЦПК України.
У зв`язку з цим наявні підстави для вирішення питання про покладення відповідних судових витрат на позивача.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції скасовано із залишенням позову Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-1» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги теплопостачання, утримання будинку та прибудинкової території без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, з позивача підлягає стягненню понесені ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3721,50 грн.

Керуючись ст. 133, 270, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
                        
                                               п о с т а н о в и в :
       
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити.
Стягнути зі Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-1» (ЄДРПОУ 23876166, адреса: 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 46/2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн.
 Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
  Дата складення повного тексту постанови - 28 грудня 2023 року.

Судді:                                                                                        М.В. Назарова 

                                                                       Л.В. Вадовська   
        
                                                                                           Є.С. Сєвєрова