ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 лютого 2024 року           справа №200/4153/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 р. у справі № 200/4153/23 (головуючий І інстанції Арестова Л.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не прийняття до уваги періодів роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_1 , та довідок: від 15.03.2023, №42 від 15.03.2023, №11-06-09/88 від 18.05.2023, №11-06-08/209 від 18.05.2023, № 11-06-08/208 від 18.05.2023;
- скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області №053130010282 від 02.06.2023;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.05.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від №053130010282 від 02.06.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.05.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що при опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, Головним управлінням розраховано страховий стаж, який склав 27 років 6 місяців 4 дні. Пільговий стаж становить 14 років 3 місяці 22 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано, зокрема період роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено неповну дату народження позивача.
Окрім цього, не взято до уваги періоди роботи позивача згідно довідок, які видані донецькою народною республікою, оскільки довідки видані окупаційною владою, в силу приписів Закону України №1207-VІІ є недійсними.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .
25.05.2023 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
До зазначеної зави були додані, зокрема, копії наступних документів: паспорта; рнокпп; трудової книжки серії НОМЕР_1 ; довідок від 15.03.2023, №42 від 15.03.2023, №11-06-09/88 від 18.05.2023, №11-06-08/209 від 18.05.2023, № 11-06-08/208 від 18.05.2023.
02.06.2023 відповідач, Головне управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, рішенням №053130010282 відмовив позивачу в призначенні пенсії, в якому зазначив, зокрема, що відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайняті у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців у чоловіків.
Страховий стаж особи становить 27 років 06 місяців 04 дні.
Пільговий стаж особи становить 14 років 03 місяці 22 дні.
До розрахунку страхового стажу не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено не повну дату народження заявника.
Додатково повідомлено, що до уваги не взято періоди роботи згідно довідок, які видані донецькою народною республікою, оскільки довідки, які видані окупаційною владою, в силу приписів Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VІІ є недійсними.
Відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній необхідний страховий стаж.
Разом із цим, судом встановлено, що на титульному аркуші трудової книжки серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 , в графі «Дата народження» зазначена неповна дата народження, а саме: « НОМЕР_3 ».
Отже, спірним у даній справі є питання щодо правомірності прийняття відповідачем рішення №053130010282 від 02.06.2023 про відмову у призначенні пенсії позивачу.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.
Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На реалізацію вказаної норми Закону №1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12 серпня 1993 року №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 (далі - Порядок №637).
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо доводів апелянта, що до страхового стажу не зараховано, зокрема період роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено неповну дату народження позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до записів №1-30 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 , позивач:
- з 01.11.1984 по 25.07.1986 – навчався в Роздольненському СПТУ на тракториста-машиніста;
- з 01.11.1984 по 26.08.1987 – працював в колгоспі «Червона Україна» Старобешівського району;
- з 01.09.1987 по 18.08.1988 – навчався в Слов`янському совхоз-технікумі;
- з 29.08.1988 по 11.03.1994 – працював слюсарем та водієм автобуса в Донецькому автотранспортному підприємстві 11423;
- з 22.03.1994 по 30.06.1995 – працював водієм автобуса в Комсомольському управлінні ГПО «ЮЖРУДА»;
- з 04.07.1995 по 08.02.2003 – працював водієм автобуса у Відкритому акціонерному товаристві «Старобешівське АТП-11438»;
- з 08.02.2003 по 30.11.2003 – працював водієм в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Автосервіс»;
- з 01.12.2003 по 06.05.2004 – працював водієм в ПП «Аскур»;
- 14.05.2004 по 07.03.2006 – працював водієм автобуса у Відкритому акціонерному товаристві «Краматорське АТП-11410»;
- 17.03.2006 по 13.03.2017 – працював водієм автобуса в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЮМВОСА»;
- з 16.03.2017 по 10.07.2020 – працював водієм автобуса в Комунальному підприємстві «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління»
- з 21.07.2020 – працює водієм автотранспортних засобів (автобус) в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Славдорстрой».
Зазначені записи завірені печатками підприємств та підписами відповідальних осіб, мають відомості про документи, на підставі яких вони зроблені.
Пунктом 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162, визначено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція №58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02 серпня 1985 року №252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19 жовтня 1990 року №412, не застосовується.
Відповідно до пункту 2.2 Інструкції № 58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до пункту 2.11 Інструкції № 58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Як встановлено матеріалами справи, на титульному аркуші трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 в графі «Дата народження» зазначена дата «1968», замість повної дати народження позивача « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Згідно з пунктом 1.5 Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).
Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Недотримання правил при оформленні трудової книжки та неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача в момент призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Як вбачається з трудової книжки позивача, вона містить записи щодо його роботи у спірні періоди на відповідних підприємствах, які свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами, та відсутність повної дати народження позивача є формальними ознаками порушення, які не впливають на прийняття рішення про призначення пенсії.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вищезазначені періоди перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії, підлягають зарахуванням до страхового стажу.
Щодо доводів апелянта, що не взято до уваги періоди роботи позивача згідно довідок, які видані донецькою народною республікою, оскільки довідки є недійсними, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем надано архівна довідка вих.№42 від 15.03.2023 та довідка про перейменування, підпорядкованість та реорганізацію (без номеру та дати) видані філіалом №6 «Комсомольське рудоуправління» Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний гірничо-металургійний комплекс Донецьк»; архівні довідки вих.№11-06-09/88 від 18.05.2023, вих.№11-06-08/209 від 18.05.2023, вих.№11-06-08/208 від 18.05.2023 видані архівним відділом Адміністрації Старобешівського району Донецької народної республіки; архівна довідка вих.№16.07-07/335/207-01 від 29.03.2023 видана архівним відділом Адміністрації міста Горлівка. Тобто, зазначені довідки видані організаціями, які знаходяться на тимчасово окупованій території України.
Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 02 жовтня 2018 року (справа №569/14531/16-а) проаналізував положення статті 19 Конституції України, статей 3, 4, 9, 17, 18 Закону № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів", у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".
Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Враховуючи наведене, суд вважає, що можливо застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово не контрольованій владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень і обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.
Таким чином, суд не погоджується з висновком відповідача щодо неможливості врахувати вказану вище довідку, оскільки підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, з огляду на те, що надання нових довідок, виправлення недоліків у наявних та можливість перевірки не залежить від волі позивача, оскільки підприємство розташоване на тимчасово непідконтрольній території України, де наразі відбуваються бойові дії.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується насамперед відповідними записами у його трудовій книжці, отже рішення №053130010282 від 02.06.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області є протиправним та підлягає скасуванню.
В даному випадку, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для неврахування архівної довідки вих.№42 від 15.03.2023 та довідки про перейменування, підпорядкованість та реорганізацію (без номеру та дати) видані філіалом №6 «Комсомольське рудоуправління» Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний гірничо-металургійний комплекс Донецьк»; архівних довідок вих.№11-06-09/88 від 18.05.2023, вих.№11-06-08/209 від 18.05.2023, вих.№11-06-08/208 від 18.05.2023, вих.№16.07-07/335/207-01 від 29.03.2023, оскільки відсутні докази зловживання пенсіонером своїми правами чи зазначення роботодавцем неправдивих відомостей.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.05.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 р. у справі №200/4153/23 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 р. у справі №200/4153/23 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 08 лютого 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                         А.А. Блохін

                                                                                                                                   І.В. Сіваченко