Постанова
Іменем України
 
05 січня 2024 року  
м. Київ  
 
справа № 295/4158/23
провадження № 61-18022св23  
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач), суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 червня 2023 року в складі судді: Лєдньова Д. М., та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року в складі колегії суддів: Шевчук А. М., Талько О. Б., Коломієць О. С.,
 
Історія справи
Короткий зміст позову
 
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області) про стягнення коштів.
 
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
 
В справі № 240/10230/21 рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року задоволений позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати доплати до пенсії особі, потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої статтею 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як непрацюючому пенсіонеру, який проживав на території радіоактивного забруднення, починаючи з 30 жовтня 2020 року, в розмірі двох мінімальних заробітних плат, щомісячно. Рішення набрало законної сили і підлягало виконанню. Рішення суду почало виконуватися, оскільки на поховання матері була нарахована та виплачена сума пенсії з урахуванням доплати, передбаченої рішенням суду. 
 
Позивачка вказувала, що наразі залишилися нарахованими та невиплаченими кошти, які належали матері за життя, сума яких становить 130 376 грн за період із 30 жовтня 2020 року (так зазначено у рішенні суду) по 10 жовтня 2021 року (день смерті матері). Вона, як дочка, є спадкоємцем після смерті матері, прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та має право на одержання у спадщину іншого майна, яке належало спадкодавцю, а саме, невиплачених матері за життя сум доплат до пенсії, які нараховані і належали від Пенсійного Фонду України. На цій підставі вона звернулася до відповідача з заявою, у якій просила надати їй довідку про розмір коштів, які нараховані та не виплачені ОСОБА_2 відповідно до рішення адміністративного суду. На підставі цього документа позивачка мала отримати право власності на ці кошти внаслідок спадкування. ГУ ПФУ в Житомирській області на її звернення надало відповідь від 22 лютого 2023 року, що довідка не може бути видана, оскільки відомості містять конфіденційну інформацію, а рішення адміністративного суду виконано. 
 
Позивачка зазначала, що на її переконання рішення суду не виконано, бо доплата до пенсії підлягала нарахуванню та виплаті в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно, а тому кошти, які належать їй, як спадкоємцю, слід стягнути з відповідача у примусовому порядку. За таких обставин, дії відповідача, який перешкоджає їй як спадкоємцю у реалізації права на спадщину, яка складається з нарахованої, але невиплаченої доплати до пенсії спадкодавця, яка увійшла до складу спадщини, є протиправними. Сума недоотриманої пенсії переходить у спадщину, яку спадкоємці можуть отримати як спадщину. Суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Причини, через які суми не були отримані спадкодавцем, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. 
 
З огляду на відмову ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити виплату заборгованих сум на користь позивачки як спадкоємиці, посилаючись на вимоги норм законодавства, що врегульовують питання переходу права та обов`язків спадкодавця до спадкоємців, ці кошти слід стягнути із відповідача. Розрахунок: за період з 30 жовтня 2020 року (як зазначено у рішенні) по 10 жовтня 2021 року (по день смерті матері) виходячи, що розмір мінімальної заробітної плати з 01 жовтня 2020 року становить 4 723 грн; розмір мінімальної заробітної плати - з 01 січня 2021 року становить 6 000 грн. Відповідно до статті 39 Закону України №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішення суду доплата до пенсії становить дві мінімальні заробітні плати щомісячно; 2020 рік - 4723 грн х 2 місяці х 2 розміри мінімальної заробітної плати = 18 892 грн. 2021 рік - 6 000 грн. х 9 місяців 9 днів х 2 розміри мінімальної заробітної плати =131 484 грн. Разом: 130 376 грн.
 
ОСОБА_1 просила:
стягнути з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь ОСОБА_1 недоотримане за життя ОСОБА_2 підвищення до пенсії в сумі 130 376 грн.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Стягнуто з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь ОСОБА_1 недоотримане за життя ОСОБА_2 підвищення до пенсії в сумі 44 132,96 грн.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат
 
Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка є спадкоємицею  ОСОБА_2 (спадкова справа № 22/2022, заведена приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Романчук А. М.), інші спадкоємці судом не встановлені;
            статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що членам сім`ї спадкодавця передаються (або включаються до складу спадщини у разі відсутності членів сім`ї) ті суми соціальних виплат, які належали спадкодавцю за життя, проте, не були одержані ним;
позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру нарахованої пенсії саме в сумі 130 376,00 грн, заявлені вимоги ґрунтуються на власних розрахунках. Суд погодився із доводами відповідача з приводу того, що процесу виконання рішення суду в частині виплати пенсійних нарахувань передує процес їх розрахунку, який є виключною компетенцією відповідача. З досліджених судом доказів: розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918160143974 ОСОБА_2 , а також відомостей Витягу з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, слідує, що сума заборгованості за судовим рішенням в справі № 240/10230/21 становить 44 132,96 грн. Оскільки після смерті ОСОБА_2 наявне спадкове майно, яке складається з недоотриманої доплати пенсії, суд зробив висновок про необхідність задоволення позову у частині, обґрунтованість якої є доведеною;
доводи відповідача про неможливість виплати позивачу вищевказаних коштів у зв`язку з їх неперерахуванням з держбюджету є необґрунтованими, оскільки право на визначену законом виплату недоотриманої спадкодавцем пенсії підлягає реалізації, незважаючи на те, чи передбачені на це кошти в бюджеті;
суд звернув увагу, що зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її інтереси, а заявлена вимога про стягнення грошової суми є ефективною в розрізі поновлення порушених прав.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 червня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14 лютого 2022 року в справі №243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст.1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (ст.1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом. Право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень ст.1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати;
законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах;
оскільки ОСОБА_2 померла до направлення на її адресу виконавчих листів та адміністративним судом відмовлено в заміні сторони виконавчого провадження, що перешкоджає ОСОБА_1 захистити спадкові права на належні за судовим рішенням кошти, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в цьому випадку ефективним способом захисту прав позивача є заявлена вимога про стягнення грошової суми в порядку спадкування, оскільки у інший спосіб захисти свої права позивач не може. Відтак, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після померлої ОСОБА_2 в сумі 44 132,96 грн, оскільки призначення, перерахунок, надання та одержання особою пенсійних виплат є виключною прерогативою органів Пенсійного фонду України та аналіз правильності відповідних рішень може бути наданий судом лише у випадку їх оскарження в порядку адміністративного судочинства. Рішення надійшло до ГУ ПФУ у Житомирській області 17 серпня 2021 року;
доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем здійснений розрахунок заборгованості, виходячи з двох прожиткових мінімумів, встановлених на початок року, а не з мінімальних заробітних плат та сума виплати за рішенням адміністративного суду повинна становити 130 376 грн спростовується тим, що право на перерахунок певних виплат мала винятково спадкодавець, що була їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з її суб`єктивним правом, а у позивача, як спадкоємця, не виникло права вимагати перерахунку суми 44 132,96 грн, яка нарахована, але не виплачена за життя спадкодавця;
відносно витребування довідки від ГУ ПФУ в Житомирській області щодо сум заборгованості за рішенням адміністративного суду від 11 серпня 2021 року в справі № 240/10230/21, розрахунок міститься в матеріалах справи, оскільки долучений ГУ ПФУ в Житомирській області до відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду першої інстанції разом із доказами направлення позивачу 08 червня 2023 року. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та додаткового правового обґрунтування, із огляду на викладене, не потребують, а ґрунтуються лише на переоцінці доказів, яким правильно надана оцінка судом першої інстанції у відповідності до положень статті 89 ЦПК України.
 
Аргументи учасників справи
 
12 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 червня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року, в якій просила:
скасувати оскаржену постанову апеляційного суду;
прийняти нову постанову;
змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру коштів, які підлягають стягненню у справі за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів на користь спадкоємця;
задовольнити позовні вимоги у повному обсязі;
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі 240/10230/21 задоволено позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати доплати до пенсії особі потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої статті 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно. Рішення набрало законної сили і підлягало виконанню. Рішення суду щодо моєї матері було визнано відповідачем оскільки- на поховання матері ОСОБА_2 було нараховано та виплачено суму пенсії з урахуванням доплати передбаченої рішенням від 11 серпня 2021 року. Але на цей час залишились не виплаченими кошти, які належали матері позивачки ОСОБА_2 за життя. За розрахунками позивачки та відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі 240/10230/21 сума нарахованих і не виплачених коштів становить 130 376 грн, за період з 30 жовтня 2020 року (як зазначено у рішенні) по 10 жовтня 2021 року (по день смерті матері), виходячи із розміру двох мінімальних заробітних плат щомісячно. Розрахунок: за період з 30 жовтня 2020 року (як зазначено у рішенні) по 10 жовтня 2021 року (по день смерті матері) виходячи, що розмір мінімальної заробітної плати з 01 жовтня 2020 року становить 4 723 грн; розмір мінімальної заробітної плати - з 01 січня 2021 року становить 6 000 грн. Відповідно до статті 39 Закону України №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішення суду доплата до пенсії становить дві мінімальні заробітні плати щомісячно; 2020 рік - 4723 грн х 2 місяці х 2 розміри мінімальної заробітної плати = 18 892 грн. 2021 рік - 6 000грн. х 9 місяців 9 днів х 2 розміри мінімальної заробітної плати =131 484 грн. Разом: 130 376 грн;
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у, складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-П2б8сво20) зазначив, що право на одержання грошових сум пенсії, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного, факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
відповідач вказує, що рішення суду виконано, не зазначаючи при цьому будь-якого обґрунтування такої заяви. Відповідач не враховує те, що доплата до пенсії підлягала нарахуванню та виплаті в розмірі, відповідно до рішення суду, двох мінімальних заробітних плат щомісячно. При цьому не зрозуміло з якої позиції, в цьому випадку виходить відповідач, оскільки рішення суду щодо спадкодавця є фактично не виконаним. Відповідач перешкоджає у реалізації права позивачки, ігнорує наявність заборгованості за рішенням суду постановленого іменем України, що набрало законної сили. Зазначене викликає сумнів у добросовісності відповідача та сумнів у його бажанні виконати вимоги законодавства, а саме здійснити забезпечення можливості реалізації права на одержання належних спадкодавцю за життя грошових коштів. При цьому відповідач у будь який спосіб намагається заперечити наявність і можливість отримання коштів, які набули іншого правового режиму - спадщини, яка захищена положеннями ЦК України та надає неправдиву інформацію про суму заборгованості, яку, у свою чергу не перевірив суд першої інстанції. За викладених обставин, позивачка має право на спадкове майно - доплату до пенсії у повному обсязі, відповідно ЦК України, тому буде правильним висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації права, як спадкоємця, на отримання належного спадкового майна, а саме пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останньою за життя. Своїми діями відповідач спричиняє збитки в сумі не виплаченої доплати до пенсії, яка належала спадкодавцю і в порядку спадкування належить позивачці. Таким чином сума не виплаченої доплати має бути стягнута з відповідача в примусовому порядку в повному розмірі заявлених вимог, оскільки позивачка не має іншої законної можливості захистити своє порушене відповідачем право, який у будь-який спосіб його заперечує;
позивачка розрахувала суму коштів, яка підлягає до стягнення відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішення від 11 серпня 2021 року у справі №240/10230/21, оскільки зазначеним Законом та рішенням суду чітко встановлений розмір доплати до пенсії, яка мала бути виплачена спадкодавцю за життя. Відповідачу належить обов`язок виплатити зазначені кошти, оскільки їх розмір визначений на законодавчому рівні і відповідач не має правових підстав змінювати розмір такої доплати і це не є його виключними та дискреційними повноваженнями, застосовувати для обрахунку доплати до пенсії два прожиткові мінімуми замість мінімальної заробітної плати. Суд апеляційної інстанції погодився із позицією суду першої інстанції та доводами відповідача з приводу того, що процесу виконання рішення суду в частині виплати пенсійних нарахувань передує процес їх розрахунку, який покладається у виключну компетенцію відповідача. При цьому судами не наведено якими нормами законодавства чи на підставі яких норм законодавства регулюється зазначена «виключна компетенція» відповідача і яким має бути розрахунок, який маю подати я як позивач та на підставі яких нормативних актів.
 
У грудні 2023 року ГУ ПФУ в Житомирській області подало відзив на касаційну скаргу, в якому просило відмовити в задоволенні касаційної скарги, а оскаржені судові рішення залишити без змін.
 
Відзив мотивований тим, що:
законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах;
оскільки ОСОБА_2 померла до направлення на її адресу виконавчих листів та адміністративним судом відмовлено в заміні сторони виконавчого провадження, що перешкоджає ОСОБА_1 захистити спадкові права на належні за судовим рішенням кошти, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в даному випадку ефективним способом захисту прав позивача є заявлена вимога про стягнення грошової суми в порядку спадкування, оскільки у інший спосіб захисти свої права позивач не може;
відтак, суди зробили правильний висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після ОСОБА_2 в сумі 44 132,96 грн, оскільки призначення, перерахунок, надання та одержання особою пенсійних виплат є виключною прерогативою органів Пенсійного фонду України та аналіз правильності відповідних рішень може бути наданий судом лише у випадку їх оскарження в порядку адміністративного судочинства. Рішення надійшло до ГУ ПФУ у Житомирській області 17 серпня 2021 року;
процесу виконання рішенням суду в справі № 240/10230/21, зокрема у частині виплати заборгованості, передує процес обрахування уповноваженим органом загального розміру пенсії та розміру пенсії з доплатами відповідно до статті 39 Закону № 796, різниці невиплаченої суми пенсії, що в даному випадку належить до виключних повноважень органів Пенсійного фонду України. Відповідно, при винесенні судом касаційної інстанції рішення щодо правильності обрахунку позивачем доплати за рішенням суду, може бути допущене втручання у дискреційні повноваження відповідача. Відповідач звертає увагу, що обрахування на виконання Рішення суду суми заборгованості, в цьому випадку - у розмірі 44 132,96 грн, належить до виключних повноважень відповідача, а не позивача.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
02 січня 2024 року справа передана судді-доповідачу Крату В. І.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 січня 2024 року призначено справу до судового розгляду.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 21 грудня 2023 року зазначено, що:
            аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що аргументи ОСОБА_1 щодо касаційного оскарження судових рішень є обґрунтованими і на підставі підпункту «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню; 
наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 23 вересня 2020 року у справі №  428/6685/19; від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19; від 29 березня 2023 року у справі № 263/12032/20; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Аналіз касаційної скарги свідчить, що судові рішення оскаржуються в частині відмови в задоволенні позову про стягнення 86 243,04 грн. В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються.
 
Фактичні обставини
 
Суди встановили, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року в справі № 240/10230/21, яке набрало законної сили 14 вересня 2021 року:
адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено;
визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати із 30 жовтня 2020 року підвищення до пенсії ОСОБА_2 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити з 30 жовтня 2020 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. 
 
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 . 
 
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 серпня 2022 року, спадкоємцею майна ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
 
22 лютого 2023 року листом № 5223-2498/М-02/8-0600/23 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про те, що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Разом із цим констатовано, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду в справі № 240/10230/21 виконано в повному обсязі та питання виплати заборгованості, нарахованої на виконання вищезазначеного рішення суду, може бути вирішено у разі зміни сторони стягувача.
 
Згідно із розрахунку суми, що підлягає виплаті за пенсійною справою ОСОБА_2 , на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року в справі № 240/10230/21 нараховані кошти (сума доплати) за період із 30 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року на загальну суму 44 132,96 грн, яка становить різницю між сумами призначеної (76 761,87 грн) та виплаченої (32 628,91 грн) за цей період пенсії.
 
У справі № 240/10230/21 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року, яка набрала законної сили 27 січня 2023 року, ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено. У мотивувальній частині цієї ухвали вказано, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а виконавчий лист №24595 направлений на її адресу лише 06 вересня 2022 року, тобто за життя ОСОБА_2 виконавче провадження не могло бути відкрито та нараховано померлій доплату до пенсії згідно з рішенням суду. Сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру за життя, не може вважатися недоотриманою сумою пенсії і не підлягає виплаті в порядку статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статті 1219 ЦК України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва. У спірних правовідносинах не допускається правонаступництво немайнових прав ОСОБА_1 , а саме, щодо перерахунку пенсії. Водночас, в частині нарахованих, але не виплачених коштів спірні правовідносини можуть передбачати правонаступництво, за умови отримання відповідними особами свідоцтва про право на спадщину щодо невиплаченої (недоотриманої) пенсії померлої ОСОБА_2 .
 
Позиція Верховного Суду
 
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
 
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
 
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).
 
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
 
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).
 
Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У статті 1227 ЦК встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)).
 
Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)).
 
Право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)).
 
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
 
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
 
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. 
 
У справі, що переглядається:
при частковому задоволенні позову суд першої інстанції вважав, що: процесу виконання рішення суду в частині виплати пенсійних нарахувань передує процес їх розрахунку, який покладається у виключну компетенцію відповідача; позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру нарахованої пенсії саме в сумі 130 376 грн, заявлені вимоги ґрунтуються на власних розрахунках. При залишенні рішення суду першої інстанції без змін апеляційний суд вказав, що призначення, перерахунок, надання та одержання особою пенсійних виплат є виключною прерогативою органів Пенсійного фонду України та аналіз правильності відповідних рішень може бути наданий судом лише у випадку їх оскарження в порядку адміністративного судочинства. Рішення надійшло до ГУ ПФУ у Житомирській області 17 серпня 2021 року; право на перерахунок певних виплат мала винятково спадкодавець, що була їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з її суб`єктивним правом, а у позивача як спадкоємця не виникло права вимагати перерахунку суми 44 132,96 грн, яка нарахована, але не виплачена за життя спадкодавця;
суди не звернули уваги, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Тому суди зробили неправильний висновок про застосування статті 1227 ЦК України та про відмову в позові про стягнення 86 243,04 грн;
при визначенні розміру заборгованості відповідача, суди зобов`язані належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Як наслідок суди не перевірили розрахунок позивачки та не з`ясували, право на стягнення якої суми коштів має позивачка. Тому судові рішення в оскарженій частині слід скасувати та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
 
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що судові рішення в оскарженій частині ухвалені без дотримання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку із наведеним, касаційний суд вважає, що: касаційну скаргу належить задовольнити частково; судові рішення в оскарженій частині скасувати та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 червня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення 86 243,04 грн скасувати та в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 червня 2023 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року в скасованих частинах втрачають законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                           В. І. Крат
 
Судді:                                                                                     Д. А. Гудима
 
І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков 
 
М. М. Русинчук