Справа № 352/2243/18 
Провадження № 22-ц/4808/176/24 
№ 22-ц/4808/177/24 
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М.М. 
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді                Мальцевої Є.Є.
суддів:                       Девляшевського В.А, Баркова В.М.,
секретар Петрів Д.Б.,         

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2023 року та від 10 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк», ТзОВ «Компанія «Рона», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І., ТзОВ «Євроторг Прикарпаття», ТзОВ «Українська торгово-комерційна компанія», ТзОВ «Нексія ДК. Оцінювальні послуги», Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради, обласного комунального підприємства «Івано-Франківське бюротехнічної інвентаризації» про визнання недійсними іпотечних договорів, визнання протиправними дій нотаріуса при посвідченні іпотечних договорів, визнання частково недійсним договору про внесення змін до генерального договору про здійснення кредитування, скасування реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання незаконними дій, пов`язаних з виготовленням технічної документації на об`єкти нерухомого майна та оцінкою майна, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до відповідачів АТ «Укрсоцбанк», ТзОВ «Компанія Рона» про визнання договору іпотеки недійсним, у якому просили: 1) визнати недійсним односторонній правочин, вчинений ОСОБА_2 шляхом складення заяви про надання згоди на укладання ОСОБА_1 як майновим поручителем ТзОВ «Компанія «Рона» договору про передачу в іпотеку нерухомого майна та земельної ділянки, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. 17.09.2014 за реєстровим номером 814; 2) визнати недійсним іпотечний договір від 17.09.2014, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. за реєстровим № 815 зі всіма змінами і доповненнями, щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
В рамках розгляду даної справи суд першої інстанції ухвалою від 20.12.2021р.  для забезпечення заявленого позову наклав арештна іпотечне майно, а саме: земельну ділянку площею 0,7000 га з цільовим призначенням для обслуговування комплексу станції технічного обслуговування автомобілів з кадастровим номером 2625810100:04:032:0016; комплекс СТО загальною площею 1684,5 кв.м, що складається з: цегляного адміністративного будинку загальною площею 1174,7 кв.м літера «А», автосалону з цегли загальною площею 263,1 кв.м літера «Б», кафе з цегли загальною площею 127,9 кв.м літера «В», шашличної цегляної загальною площею 13,0 кв.м літера «Г», СТО з бетону загальною площею 105,8 кв.м літера «Д», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать майновому поручителю ОСОБА_1 .
Ухвалою Тисменицького районного суд Івано-Франківської області від 09.10.2023 року суд першої інстанції залишив без розгляду позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у зв`язку з повторною неявкою сторони позивача в судове засідання.
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2023 року скасовано заходи забезпечення позову  згідно з ухвалою  Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2021 року щодо накладення арешту на земельну ділянку площею 0,7000 га з цільовим призначенням для обслуговування комплексу станції технічного обслуговування автомобілів з кадастровим номером 2625810100:04:032:0016 та комплекс СТО загальною площею 1684,5 кв.м, що складається з цегляного адміністративного будинку загальною площею 1174,7 кв.м літера «А», автосалону з цегли загальною площею 263,1 кв.м літера «Б», кафе з цегли загальною площею 127,9 кв.м літера «В», шашличної цегляної загальною площею 13,0 кв.м літера «Г», СТО з бетону загальною площею 105,8 кв.м літера «Д», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 
Не погоджуючись з ухвалами суду про залишення позову без розгляду та про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, в яких зазначив, що ухвали постановлені без з`ясування обставин, які мали значення, без дотримання вимог процесуального закону. Просить ухвалу суду від 09 жовтня 2023 року скасувати, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, що повинен бути проведений з повним та суворим дотриманням вимог, зокрема, процесуального закону, в тому числі про повідомлення позивача про час та місце судового розгляду, про роз`яснення йому наслідків неявки у судове засідання, права на подання заяви про розгляд справи у його відсутності.
Ухвалу суду від 10 жовтня 2023 року також просить скасувати, посилаючись на те, що таке рішення ухвалено передчасно, і з порушенням норм процесуального права, оскільки позивач не повідомлявся про розгляд судом даного питання. Крім того, у разі скасування заходів забезпечення позову вони зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Оскільки такі заходи було знято в порядку ч.9 ст. 158 ЦПК України у зв`язку із постановленням судом першої інстанції ухвали від 09.10.2023р. про залишення позовної заяви без розгляду, яку ОСОБА_1 не отримав, то відповідно, вона не набрала законної сили. 
У відзиві на апеляційні скарги представник відповідача АТ «Сенс Банк» - Дем`янець Я.В. вказує на те, що всупереч положенням процесуального закону позивач не вчинив жодних дій для з`ясування стану судового провадження, тому суд першої інстанції з метою дотримання розумних строків розгляду справи та рівноваги інтересів сторін, дійшов розумного висновку про залишення позову без розгляду. Апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу від 10 жовтня 2023 року ґрунтується лише на невірному трактуванні ним норм закону, зокрема безпідставному ототожненні ним підстав набрання судовим рішенням законної сили з підставами набуття учасником справи права на оскарження такого судового рішення.
Враховуючи викладене, просила апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвали суду першої інстанції залишити без змін.
Усі учасники справи про час та місце розгляду справи в апеляційному суді на 23.01.2024 року сповіщені належним чином, у судове засідання не явились.
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності учасників справи, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду не надавали. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача АТ «Сенс-Банк» Дем`янець Я.В., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню. 
З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 05.11.2018р. звернулися до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідачів АТ «Укрсоцбанк», ТзОВ «Компанія Рона» про визнання договору іпотеки недійсним, у якому просили: 1) визнати недійсним односторонній правочин, вчинений ОСОБА_2 шляхом складення заяви про надання згоди на укладання ОСОБА_1 як майновим поручителем ТзОВ «Компанія «Рона» договору про передачу в іпотеку нерухомого майна та земельної ділянки, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. 17.09.2014р. за реєстровим номером 814; 2) визнати недійсним іпотечний договір від 17.09.2014р., укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. за реєстровим № 815 зі всіма змінами і доповненнями, щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
Після зміни предмету позову 06.05.2019 р. позивачі просили: 1) визнати недійсним односторонній правочин, вчинений ОСОБА_2 шляхом складення заяви про надання згоди на укладання ОСОБА_1 як майновим поручителем ТзОВ «Компанія «Рона» договору про передачу в іпотеку нерухомого майна та земельної ділянки, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. 17.09.2014 за реєстровим номером 814; 2) визнати протиправними дії приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. щодо недодержання вимог законодавства при посвідченні іпотечного договору від 17.09.2014р., укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», реєстровий № 815, в якому відсутні істотні умови договору; 3) визнати протиправними дії приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. щодо недодержання вимог законодавства при посвідченні іпотечного договору від 26.12.2014 р., укладеного між ТзОВ «Євроторг Прикарпаття» та ПАТ «Укрсоцбанк», та договору про внесення змін і доповнень до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. 26.12.2014р. по реєстру 1110, що посвідчений 26.06.2015 р. за реєстровим № 273, які стосуються неіснуючого нерухомого майна; 4) визнати протиправними дії приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. щодо недодержання вимог законодавства при посвідченні іпотечного договору від 26.12.2014 р., укладеного між ТзОВ «Українська торгово-комерційна компанія» та ПАТ «Укрсоцбанк», посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. за реєстровим № 1114, та договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. 26.12.2014р. по реєстру 1114, що посвідчений 26.06.2015р. за реєстровим № 271, які стосуються неіснуючого нерухомого майна.
Ухвалою від 02.06.2020р. суд першої інстанції відкрив провадження в справі та призначив підготовче засідання в рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою від 16.07.2020 р. суд першої інстанції залучив до участі в справі правонаступника первісного відповідача АТ «Укрсоцбанк», яким є АТ «Альфа-Банк», замінивши первісного відповідача його правонаступником. З 12.08.2022р. АТ «Альфа-Банк» змінив найменування на АТ «Сенс Банк».
16.07.2020р. позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області заяву до відповідачів АТ «Альфа-Банк», ТзОВ «Компанія «Рона», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І., ТзОВ «Євроторг Прикарпаття», ТзОВ «Українська торгово-комерційна компанія», ТзОВ «Нексія ДК.Оцінювальні послуги», Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради, обласного комунального підприємства «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації» про збільшення позовних вимог, у якій доповнили свій позов такими вимогами: 1) визнати недійсними пункти 1, 2 договору від 26.12.2014р. про внесення змін № 1 до Генерального договору № 06.201-72/025 про здійснення кредитування від 17.09.2014р.; 2) визнати недійсним іпотечний договір від 26.12.2014р., укладений між ТзОВ «Євроторг Прикарпаття» та ПАТ «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. за реєстровим № 1110 зі всіма додатками, а також змінами та доповненнями, що внесені на підставі договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. 26.12.2014р. по реєстру 1110, що посвідчений 26.06.2015р. за реєстровим № 273, та скасувати реєстрацію речових прав на вказане нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 ; зареєстровано за № 27947714 від 10.10.2014р., власник ТОВ «Євроторг Прикарпаття»; 3) визнати недійсним іпотечний договір від 26.12.2014р., укладений між ТзОВ «Українська торгово-комерційна компанія» та ПАТ «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. за реєстровим № 1114 зі всіма додатками, а також змінами та доповненнями, що внесені на підставі договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. 26.12.2014р. по реєстру 1114, що посвідчений 26.06.2015р. за реєстровим № 271, та скасувати реєстрацію речових прав на вказане нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано за № 16678022 від 22.10.2014р. та за № 16677787 від 22.10.2014р.; 4) зобов`язати ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області скасувати реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 2610100000:04:002:0312; 5) зобов`язати ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області скасувати реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки 2610100000:04:001:0001; 6) визнати дії обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», пов`язані з виготовленням та затвердженням технічних паспортів на об`єкти за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , неправомірними (незаконними); 7) визнати дії ТОВ «Нексія ДК.Оцінювальні послуги», пов`язані із оцінкою майна за адресою: АДРЕСА_2 та майна за адресою: АДРЕСА_3 , незаконними.
18.05.2021р. позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог, у якій доповнили позов трьома новими вимогами, а саме просили: 1) визнати недійсним договір про внесення змін № 4 до Генерального договору № 06.201-72/025 про здійснення кредитування від 17.09.2014р.; 2) визнати недійсним додаток № 6.4.1 до Генерального договору № 06.201-72/025 про здійснення кредитування від 17.09.2014р. про мультивалютну відновлювальну кредитну лінію; 3) визнати недійсним додаток № 6.6.1 до Генерального договору № 06.201-72/025 про здійснення кредитування від 17.09.2014р. про відкриття акредитивів.
Ухвалою від 12.05.2023р. Тисменицький районний суд Івано-Франківської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
Позивачі ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 . Та представник позивача –  адвокат Хоптій М.В. 31.07.2023р. та повторно 09.10.2023р. не з`явилися в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, не повідомили про причини неявки, від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. 
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без розгляду.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або не повідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з наведених норм чинного законодавства, правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, при ненадходженні від нього заяви про розгляд справи за його відсутності, та при надходженні від позивача заяви  про залишення заяви без розгляду до початку розгляду справи по суті.
Як убачається з матеріалів справи, позивачам була направлена колпія ухвали про призначення справи до судового розгляду (т.17 а.с. 47-49). В судове засідання, призначене на 31.07.2023р. на 14:00 год., позивачі не явилися, про дату, час та місце проведення даного судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток. (т.17 а.с. 82-84)
Розгляд справи було відкладено на 09.10.2023р. на 14:00 год.
В судове засідання, призначене на 09.10.2023р. на 14:00 год. Позивачі повторно не явились, про дату, час та місце проведення даного судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток. (т.17 а.с. 94-95) 
При цьому, позивачі не подавали до суду першої інстанції заяв про розгляд справи за їх відсутності, а також не повідомляли суд про причини своєї неявки.
Частиною третьою ст.131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Отже суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду у зв`язку з повторною (другою поспіль) неявкою належним чином повідомленого заявника до суду без поважних причин, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, при цьому такі положення  стосуються розгляду справи по суті
Оскільки підготовче судове засідання у справі було проведено, справа була призначена до судового розгляду, позивачі повідомлені належним чином про розгляд справи, до суду не явилися, то суд правомірно залишив позов без розгляду. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала є помилковою, постановленою без з`ясування обставин, які мали значення, без дотримання вимог процесуального закону, носять загальний характер, не вказують на конкретні норми процесуального закону, які на думку позивача, суд порушив. Так, при вирішенні питання про залишення позову (заяви) без розгляду з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд врахував факт саме повторної (другої поспіль) неявки позивачів. 
З огляду на викладені обставини у контексті зазначених норм процесуального закону, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 без розгляду є законним і обґрунтованим.
Враховуючи наведене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, не вбачається. 
Скасовуючи заходи  забезпечення позову  згідно ухвали  Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від  20.12.2021 р. щодо накладення арешту на земельну ділянку площею 0,7000 га з цільовим призначенням для обслуговування комплексу станції технічного обслуговування автомобілів з кадастровим номером 2625810100:04:032:0016 та комплекс СТО загальною площею 1684,5 кв.м, що складається з цегляного адміністративного будинку загальною площею 1174,7 кв.м літера «А», автосалону з цегли загальною площею 263,1 кв.м літера «Б», кафе з цегли загальною площею 127,9 кв.м літера «В», шашличної цегляної загальною площею 13,0 кв.м літера «Г», СТО з бетону загальною площею 105,8 кв.м літера «Д», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.10.2023р., повний текст якої складено 10.10.2023р., суд першої інстанції залишив без розгляду позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у зв`язку з повторною неявкою сторони позивача в судове засідання, таким чином порядку ч. 9 ст. 158 ЦПК України скасував накладений арешт на нерухоме майно.
Відповідно ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Відповідно до п. 4, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі. Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відтак, підставою для скасування заходів забезпечення позову можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.
Скасовуючи вжиті ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2021 р. заходи забезпечення позову, суд першої інстанції послався на свою ухвалу від 09.10.2023р., повний текст якої складено 10.10.2023р., якою залишив без розгляду позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Відтак, скасування заходів забезпечення позову за ініціативою суду з підстав залишення позову без розгляду ґрунтується на нормах права. Отже, оскільки апеляційний суд перевіряє правильність судового рішення на час його ухвалення, колегія суддів дійшла висновку, що на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд дотримався приписів процесуального законодавства.
Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала є помилковою, постановленою без з`ясування обставин, які мали значення, без дотримання вимог процесуального закону, апеляційний суд відхиляє. Твердження позивача про те, що суд передчасно виніс таке рішення, оскільки ухвала суду про залишення позову без розгляду не набрала законної сили, не мають значення. Так, дія заходів забезпечення позову зберігається до набрання ухвалою законної сили, що прямо передбачено статтею 158 ЦПК України, тому права заявника захищені безпосередньо нормою закону. Отже, винесення оскарженої ухвали про скасування заходів забезпечення позову після ухвалення судом про залишення позову без розгляду, можливість оскарження якої теж передбачена законом, не впливає на процесуальні права позивача. Також не мають значення доводи апеляції про те, що суд не повідомляв позивача про вирішення такого питання, чим порушив норми процесуального закону, не є слушними. Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства – відкритості судового процесу.  І вимоги закону були сумлінно дотримані судом першої інстанції при вирішенні питання про залишення позову без розгляду. Суд у відповідності до положень статті 158 ЦПК України з власної ініціативи скасовує заходи забезпечення позову у передбачених законом випадках, що суд і виконав  у зв`язку із ухваленням рішення про залишення позову без розгляду. І суд мав би це вирішити 09 жовтня 2023 року, приймаючи ухвалу про залишення позову без розгляду, однак не зазначив в ухвалі про одночасне скасування заходів забезпечення позову. Правильним по суті, рішення є в тому випадку, коли воно відповідає вимогам законності та обґрунтованості, оскільки порушення останніх має наслідком зміну або скасування оскарженого судового рішення. Оскаржене судове рішення належить залишати без змін за наявності незначних порушень закону, які вже були усунені при розгляді справи, або ж таких, які можуть бути виправлені судом апеляційної інстанції. Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань», стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства. В даному випадку, з урахуванням того, що інтереси позивача, як було зазначено вище, забезпечуються нормою статті 158 ЦПК України, яка зберігає діє заходів забезпечення позову до набрання ухвалою про залишення позову без розгляду законної сили, підстав для скасування оскарженої ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову немає. 
З огляду на викладені обставини у контексті зазначених норм процесуального закону, висновок суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову є законним і обґрунтованим, підстав для скасування ухвали від 10 жовтня 2023 року з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, також немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374-375, 381-384 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвали Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2023 року та від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 25 січня 2024 року.
Судді                                                   Є.Є. Мальцева
В.А. Девляшевський
В.М. Барков