ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/9021/22	Головуючий у 1-й інстанції 	
Провадження № 88-ц/817/2/24 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 
секретар - Панькевич Т.І. 
з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Майки М.Б., представника Тернопільської обласної прокуратури 0 Безкоровайної О.А., представника ГУНП в Тернопільській області - Дзюбатого А.В., представника ГУ ДКС в Тернопільській області - Качур В.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року у цивільній справі №607/9021/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Міністерства фінансів України про стягнення моральної шкоди, 3% річних та інфляційних втрат,
ВСТАНОВИВ:
18 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2023 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 24 971, 38 грн. інфляційних втрат та 3% річних у сумі 11 007,95 грн. за період з 24 вересня 2022 року по 22 грудня 2023 року.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних - відмовлено.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди залишено без змін.
30 січня 2024 року ОСОБА_1 через систему “Електронний суд” подав заяву про перегляд постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами, яка обгрнутована тим, що 12 січня 2024 року на його електронну адресу надійшла відповідь Державної казначейської служби України (далі — ДКСУ), відповідно до якої ДКСУ у порядку черговості 23 листопада 2023 року здійснило перерахування коштів у сумі 295000,00 грн на банківський рахунок ОСОБА_1 на виконання виконавчого листа, виданого Тернопільський міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/19538/21. Вказана обставина має істотне значення для визначення періоду, за який слід нараховувати 3% річних та інфляційних втрат. Однак, на момент розгляду справи апеляційним судом ні ОСОБА_1 , ні його представникові не було відомо про перерахування вказаних коштів, оскільки він не отримував повідомлення від банку про зарахування коштів. 
У відзиві ГУНП в Тернопільській області просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Вказує, що зазначені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, оскільки ґрунтуються на нових доказах, які не були предметом дослідження у даній справі. 
У відзиві Міністерство фінансів України просить у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити. Вказує, що заявником належним чином не доведено того, що йому не було відомо про зарахування коштів раніше, тобто до прийняття постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року.
У відзиві Тернопільська обласна прокуратура просить у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року відмовити у повному обсязі. Вказує, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не спростовують факти, встановлені судом, не впливають на юридичну оцінку обставин.
У відзиві ДКС України просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 . Вказує, що законодавством не передбачено обов`язку щодо повідомлення стягувача про зарахування коштів. Крім цього, ОСОБА_1 не надано належних, достатніх та достовірних доказів для визначення обставин як нововиявлених. 
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Майки М.Б., який просить переглянути постанову апеляційного суду та з врахуванням нововиявлених обставин зменшити період нарахування 3% річних та інфляційних втрат, та відповідно зменшити їх суму, представників прокуратури Тернопільської області, ГУНП в Тернопільській області, ГУ ДКС в Тернопільській області, які з врахуванням пояснень адвоката Майки М.Б. вважають, що його заяву слід задовольнити та зменшити суму стягнення з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, згідно із пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.
Суд має право скасувати або змінити судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у зв`язку із неналежним виконанням (прострочення) державою підтвердженого (визначеного, конкретизованого) судовим рішенням її грошового зобов`язання перед ОСОБА_1 , у останнього виникло право на отримання інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Визначаючи період, за який підлягають стягненню з державного бюджету 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання судового рішення, апеляційний суд вважав, що нарахування за ч. 2 ст. 625 ЦК України повинно здійснюватись з 24 вересня 2022 року і до моменту ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, тобто 22 грудня 2023 року. 
На момент прийняття постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року докази виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.02.2022 року у справі №607/19538/21 були відсутні, Державна казначейська служба України чи ГУ ДКС України не повідомили апеляційний суд про те, що 23 листопада 2023 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.02.2022 року про стягнення з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 295 000 грн. виконано.
Із відповіді ДКС України від 11 січня 2024 року №5-11-11/756 вбачається, що 23 листопада 2023 року платіжною інструкцією №1405181 від 22 листопада 2023 року ДКС України здійснило перерахування коштів в сумі 295 000,00 грн на банківський рахунок ОСОБА_1 на виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/19538/21. 
Наведене також підтверджується ОСОБА_1 у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року. 
Отже, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.02.2022 року у справі №607/19538/21, у зв”язку з невиконанням якого постановою Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року на користь ОСОБА_1 було стягнуто інфляційні втрати та 3% річних, виконано 23 листопада 2023 року.
Тому інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України підлягають до стягнення за період з 22 вересня 2022 року по 23 листопада 2023 року. 
Оскільки обставина щодо виконання 23 листопада 2023 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.02.2022 року у справі №607/19538/21 існувала на час постановлення судового рішення апеляційним судом 22 грудня 2023 року, однак не була відома суду та заявникові на час розгляду справи, вона входить до предмета доказування у справі та впливає на висновки суду про період нарахування 3% річних та інфляційних втрат, тому ця обставина є нововиявленою.
З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року підлягає до задоволення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.
Враховуючи, що нововиявлена обставина впливає лише на визначення дати закінчення періоду, за який слід нарахувати та стягнути на користь ОСОБА_1 3% річних та інфляційні втрати відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, та відповідно, на визначення суми 3% річних та інфляційних втрат, тому постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року слід змінити з врахуванням цієї обставини.
Зокрема, визначити, що нарахуванню та стягненню на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України підлягають 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання судового рішення, починаючи з 24 вересня 2022 року до 23 листопада 2023 року (до моменту виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.02.2022 року у справі №607/19538/21).
Сума 3% річних та інфляційних втрат за вказаний період обчислюється наступним чином: 
період прострочення : 24.09.2022 року — 22.11.2023 року;
кількість днів прострочення 424;
сума заборгованості 295 000 грн.;
сукупний індекс інфляції за період жовтень 2022 року — листопад 2023 року - 1.08464875;
інфляційні нарахування: 295 000 х 1.08464875 — 295 000 = 24 971, 38 грн.
сума 3% річних : 295 000 х3/100/365х424 = 10 280,55 грн.
Отже, сума інфляційних втрат за період з 22 вересня 2022 року по 23 листопада 2023 року є такою ж самою, як і за період з 22 вересня 2022 року по 22 грудня 2023 року, тому постанова апеляційного суду в цій частині щодо суми інфляційних втрат зміні не підлягає.
Разом з тим, сума 3% річних за період з 22 вересня 2022 року по 23 листопада 2023 року складає 10 280,55 грн.
З врахуванням зміни дати закінчення періоду, за який слід нарахувати та стягнути на користь Рожика 3% річних та інфляційні витрати — з 22 грудня 20223 року на 23 листопада 2023 року, постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року слід змінити, зменшивши суму стягнутих з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних з 11 007,95 грн до 10 280,55 грн.
Керуючись ст. ст. 423- 429 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року у зв`язку із нововиявленими обставинами — задовольнити.
Постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року — змінити, зменшивши суму стягнутих з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних з 11 007,95 грн до 10 280,55 грн.
В решті постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.

Головуюча                                                                        Хома М.В.

Судді                                                                                Костів О.З.

                                                                               Храпак Н.М.