Справа № 450/2962/14-ц                         Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А. 
Провадження № 22-ц/811/1911/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
за участю секретаря: Гай О.О.
з участю: представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , 
представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства «Eutrolegal Partners» на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 травня 2023 року у справі за поданням Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про звернення стягнення на нерухоме майно,
ВСТАНОВИЛА:
12.05.2023 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. звернувся до суду із поданням в порядку ст. 440 ЦПК України про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме, земельну ділянку: площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:72:252:0247, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 33134380000.
В обґрунтування подання зазначає, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 69934183 з виконання виконавчого листа № 450/2962/14-ц від 29.10.2015, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 834 505,82 дол. США. 26.09.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У ході проведення виконавчих дій встановлено, що в боржника ОСОБА_3 відсутні кошти для повернення коштів стягувачу. При вчиненні виконавчих дій було встановлено, що боржником з метою ухилення від виконання рішення суду було укладено договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , від 20.04.2015 між ОСОБА_5 та ТОВ «Кронберг», які було визнано недійсними рішенням по справі № 760/13996/15ц від 06.10.2021 Солом`янського районного суду м.Києва. Також судом скасовано договір купівлі-продажу від 24.05.2015, укладеного між ТОВ «Кронберг» та ОСОБА_6 , сторони повернуто у попередній стан шляхом повернення у приватну власність ОСОБА_3 зазначеної земельної ділянки. Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва у справі №760/30767/18 від 09.02.2021, яким визнано недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки від 12.07.2018, укладеного між ОСОБА_5 та Закритим акціонерним товариством UAB «Eutrolegal Partners» за адресою: м. Київ вул. Петра Радченка,47 площею 0,1000 га за кадастровим номером 8000000000:72:252:0247 зареєстрований в реєстрі за номером 363; визнано недійсним договір купівлі продажу житлового будинку від 12.07.2018, укладеного між ОСОБА_5 та ЗАТ «Eutrolegal Partners» за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1126,4 кв.м., зареєстрований в реєстрі за номером 362. Повернуто сторони договору купівлі продажу земельної ділянки від 12.07.2018, укладеного між ОСОБА_5 та Закритим акціонерним товариством UAB «Eutrolegal Partners» за адресою: м. Київ вул. Петра Радченка,47 площею 0,1000 га за кадастровим номером 8000000000:72:252:0247 зареєстрований в реєстрі за номером 363 в попередній стан. Повернуто сторони договору купівлі продажу житлового будинку від 12.07.2018, укладеного між ОСОБА_5 та ЗАТ «Eutrolegal Partners» за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1126,4 кв.м. зареєстрований в реєстрі за номером 362 в попередній стан.
Однак, згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником такої є ЗАТ «Eutrolegal Partners», що свідчить про те, що боржник ОСОБА_3 умисно не здійснила відповідні дії щодо реєстрацїі права власності на земельну ділянку з метою уникнення виконання рішення суду. На підставі наведеного просив задовольнити подання.
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.05.2023 подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. задоволено.
Звернуто стягнення на нерухоме майно в межах виконавчого провадження ВП № 69934183 згідно виконавчого листа №450/2962/14-ц від 29.10.2015, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області, а саме: земельну ділянку кадастровий номер якої 8000000000:72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалу суду оскаржило ЗАТ «Eutrolegal Partners».
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що висновки суду є помилковими, судом не в повній мірі були досліджені всі обставини справи та неправильно було застосовано ч. 1, 3, 4 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», внаслідок чого безпідставно задоволено подання приватного виконавця.
Вказує, що боржник - ОСОБА_3 у спосіб визначений ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не може здійснити реєстрацію права власності на будинок та земельну ділянку за собою, а тому висновки суду першої інстанції в цій частині є помилковими.
Суд належним чином не дослідив рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 11.11.2021 у справі №760/30767/18 щодо обставин, які суди встановили у цій справі. Судами першої та апеляційної інстанції у справі №760/30767/18 було відмовлено ОСОБА_1 у вимогах до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ЗАТ UAB «Eurolegal Partners» про визнання за ОСОБА_3 права власності на будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , а також відмовлено у вимогах про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 червня 2018 року щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку та будинок по АДРЕСА_1 .
Також зазначає, що будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1 не належить Боржнику - ОСОБА_3 та за нею на підставі наявних судових рішень у спосіб визначений ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не можливо зареєструвати право власності.
Просить ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, представник ОСОБА_3 – ОСОБА_4 скаргу підтримав. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання ЗАТ «Eutrolegal Partners» про відкладення розгляду справи відхилено колегією суддів як безпідставне,тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам відповідає.
З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. знаходиться виконавчий лист № 450/2962/14-ц, виданий Пустомитівським районним судом Львівської області 29.10.2015 про стягнення з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми основного боргу за договором позики від 01.01.2010 в розмірі 537 700,00 доларів США; процентів за користування позикою та 3% річних в розмірі 18 997,00 доларів США, а також понесених судових витрат по сплаті судового збору. Виконавче провадження ВП № 69934183 відкрито постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 26.09.2022.
У ході проведення виконавчих дій виконавцем встановлено, що в боржника ОСОБА_3 відсутні кошти для задоволення вимог стягувача ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі – рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»  примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Згідно з ч.ч 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
За приписами ч.ч. 1-4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком, об`єктом незавершеного будівництва стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.
 У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. 
У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно – офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.
Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 06.10.2016 у справі № 760/13996/15-ц, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (житлового будинку) за адресою АДРЕСА_1 , укладений 20.04.2015 року між ОСОБА_5 та ТзОВ «КРОНБЕРГ», який зареєстрований в реєстрі за № 277; визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 укладений 24.04.2015 між ТзОВ «КРОНБЕРГ» та ОСОБА_6 , який зареєстрований в реєстрі за № 307; визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (земельної ділянки), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 8000000000:72:252:0247 укладений 20.04.2015 між ОСОБА_5 та ТзОВ «КРОНБЕРГ», який зареєстрований в реєстрі за № 278; визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (земельної ділянки) за адресою: АДРЕСА_1 між ТзОВ «КРОНБЕРГ» та ОСОБА_6 , який зареєстрований в реєстрі за № 308; повернуто сторони договору купівлі-продажу нерухомого майна (житлового будинку) від 20.04.2015 за № 277 та від 24.04.2015 за № 307 за адресою АДРЕСА_1 в попередній стан та визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; повернуто сторони договору купівлі-продажу нерухомого майна (земельної ділянки) за адресою АДРЕСА_1 від 20.04.2015 за №278 та від 24.04.2015 за №308 в попередній стан та визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га. з цільовим призначенням: будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 8000000000:72:252:0247.
Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 09.02.2021 у справі № 760/30767/18 задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , державного реєстратора Київської філії КП «Реєстрація нерухомості» Вітько М.М., ОСОБА_5 , ЗАТ «Еutrоlеgаl Раrtпеrs», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсними договорів, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2018, укладений між ОСОБА_5 та ЗАТ «Еutrоlеgаl Раrtпеrs», за яким відчужено земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, за кадастровим номером 8000000000:72:252:0247, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М., та зареєстрований в реєстрі за № 363. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 12.07.2018, укладений між ОСОБА_5 та ЗАТ «Еutrоlеgаl Раrtпеrs», за яким відчужено житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1126,4 кв. метри, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М., та зареєстрований в реєстрі за № 362. Повернуто сторони договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2018, укладеного між ОСОБА_5 та ЗАТ «Еutrоlеgаl Раrtпеrs», за яким відчужено земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, за кадастровим номером 8000000000:72:252:0247, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М., та зареєстрований в реєстрі за № 363, в попередній стан. Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, за кадастровим номером 8000000000:72:252:0247. Повернуто сторони договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.07.2018, укладеного між ОСОБА_5 та ЗАТ «Еutrоlеgаl Раrtпеrs, за яким відчужено житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1126,4 кв. метри, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М., та зареєстрований в реєстрі за № 362, в попередній стан. Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1126,4 кв. метри. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 11.11.2021 у справі № 760/30767/18 апеляційну скаргу ЗАТ «EuroLegal Partners» задоволено частково. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва  від 09.02.2021 в частині визнання права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1000 га, за кадастровим номером 8000000000:72:252:0247 та житловий будинок загальною площею 1126,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 скасовано, з ухваленням в цій частині рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення залишено без змін.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 03.05.2023 (інформаційна довідка № 331122228) власником земельної ділянки, кадастровий номер якої 8000000000:72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою  АДРЕСА_1 ,  є ЗАТ «EuroLegal Partners» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2018.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 03.05.2023 (інформаційна довідка № 33134380000) власником житлового будинку, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою  АДРЕСА_1 ,  є ЗАТ «EuroLegal Partners» на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.07.2018.
Таким чином, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер якої 8000000000:72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою  АДРЕСА_1 , та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою  АДРЕСА_1 , зареєстровано за ЗАТ «EuroLegal Partners» на підставі договорів купівлі-продажу від 12.07.2018, які визнані у судовому порядку недійсними у справі № 760/30767/18. Незважаючи на наявне рішення суду про визнання договорів купівля-продажу недійними та повернення сторін таких у попередній стан, ОСОБА_3 не здійснила відповідні дії щодо реєстрації права власності на вказані земельну ділянку та житловий будинок.
Враховуючи наведене та невиконання  боржником ОСОБА_3 у добровільному порядку рішення суду про стягнення боргу на користь стягувача ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. та звернення стягнення на земельну ділянку кадастровий номер якої 8000000000:72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою  АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою  АДРЕСА_1 , право власності на які не зареєстровані в установленому законом порядку за боржником ОСОБА_3 .
Доводи апеляційної скарги про те, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна саме ЗАТ «EuroLegal Partners» є власником вказаного нерухомого майна, не заслуговують на увагу, оскільки державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (провадження № 12-58гс21)).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Eutrolegal Partners» залишити без задоволення.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 01.03.2024

Головуючий                
                                       
Судді