ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року	Львів	Справа № 500/4813/23 пров. № А/857/18822/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Онишкевича Т.В.,  Сеника Р.П.
за участі секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.
представника позивача:  Гатало М.Я.  
представника відповідача:  не з`явився  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у справі № 500/4813/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога Фуд» до Тернопільської митниці про визнання дії та бездіяльності протиправними,
суддя в 1-й інстанції – Осташ А.В.,
час ухвалення рішення – не зазначено
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення – 14.09.2023,-

                                                 В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога Фуд» звернулося до суду з позовом до Тернопільської митниці, у якому просило  визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA403000/2023/000040/2 від 27.06.2023, так як декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом. Визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її у сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Тернопільської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA403000/2023/000040/2 від 27.06.2023.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога Фуд» судовий збір у розмірі 3569,06 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять  грн 06 коп).     
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних  вимог відмовити у повному обсязі. 
Зокрема, апеляційна скарга містить висновки про те, що 26.06.2023 уповноваженою особою позивача подано до митного оформлення митну декларацію, у якій до митного оформлення заявлено товар «Консервовані гриби мариновані, з доданням оцету чи оцетової кислоти, в скляних банках, - опеньки (Nameko) мариновані вагою нетто 1480г (1700мл) /маса основного продукту 930г/ - 315 упаковок по 6 штук в упаковці - грузді (Shiitake) вагою нетто 1480г (1700мл) /маса основного продукту 930г/ - 167 упаковок по 6 штук в упаковці - маслюки (suillus) вагою нетто 1480г (1700мл) /маса основного продукту 930г/ - 1093 упаковок по 6 штук в упаковці Чиста вага нетто 13 986,00кг Торговельна марка: «Долина Желаний», Виробник DALIAN KAIFULONG FOODS CO.,LTD. Країна виробництва Китай (CN)».
До митного оформлення було подано ряд документів. Під час їх опрацювання та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товарів автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» було згенеровано форми митного контролю 000, 101-1, 103-1, 105-2, 106-2, 107-3, 117-2. Також, АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур із зазначенням про можливе заниження митної вартості товарів. Митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами якої виявлено розбіжності та невідповідності у поданих до митного оформлення документах. 
Відповідно до п.п. 2.3, ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлені неповні або недостовірні про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначену митну вартість товарів, у разі : неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу, або відсутності  у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті  за ці товари, невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, визначеним у главі 9 Митного кодексу України. 
Представник відповідача участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив. 
Представник позивача надала усні заперечення щодо підстав поданої апеляційної скарги, шляхом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.     
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини: на виконання зовнішньоекономічного договору продажу і поставки товару №PF/DKF001 від 03.03.2023, укладеного між компанією «DALIAN KAIFULONG FOODS CO., LTD.» (Китай) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ФУД» (Україна), згідно із рахунком-проформою №KFLEU-2004 від 04.03.2023, рахунком - фактурою (інвойс) №KFL2023IE01 від 21.03.2023, позивачем на митну територію України ввезено товар.
26.06.2023 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) типу ІМ40ДЕ №23UA403030015912U8, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: «Консервовані гриби мариновані, з доданням оцету чи оцетової кислоти, в скляних банках, - опеньки (Nameko) мариновані вагою нетто 1480г (1700мл) /маса основного продукту 930г/ - 315 упаковок по 6 штук в упаковці - грузді (Shiitake) вагою нетто 1480г (1700мл) /маса основного продукту 930г/ - 167 упаковок по 6 штук в упаковці - маслюки (suillus) вагою нетто 1480г (1700мл) /маса основного продукту 930г/ - 1093 упаковок по 6 штук в упаковці Чиста вага нетто 13986,00кг Торговельна марка: «Долина Желаний», Виробник DALIAN KAIFULONG FOODS CO.,LTD. Країна виробництва Китай (CN)».
До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:
- пакувальний лист № б/н від 21.03.2023; 
- рахунок-проформа № KFLEU-2004 від 04.03.2023; 
- рахунок-фактура (інвойс) № KFL2023IE01 від 21.03.2023; 
- коносамент № 225893325 від 29.03.2023; 
- накладна ЦІМ № 3129712899 від 11.06.2023; 
- автотранспортна накладна (CMR) № 1681 від 22.06.2023; 
- сертифікат про походження товару № C237169121870003 від 27.03.2023; 
- банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 15.03.2023; 
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 5653225441 від 22.05.2023; 
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 5653229693 від 09.06.2023; 
- прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 21.03.2023;  
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № PF/DKF001 від 03.03.2023; 
- договір про надання послуг митного брокера № 1310 від 13.10.2022; 
- договір (контракт) про перевезення № UA00251386 від 12.08.2022; 
- заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів № б/н від 21.03.2023; 
- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 10082454 від 22.06.2023; 
- інші некласифіковані документи - декларація виробн. № б/н від 21.03.2023; 
- інші некласифіковані документи - лист № 2006 від 20.06.2023;
- копія митної декларації країни відправлення № 09005766 від 23.03.2023.

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками (АСАУР) відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, АСМО «Інспектор» було згенеровано форми митного контролю:
«000 Інформаційне повідомлення»;
«101-1 Витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів»;
«103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби»,
«105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 
«106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»,
«107-3 Контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД»;
«117-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості».
Також АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур: 
«Учасник ЗЕД ТОВ «ПЕРЕМОГА ФУД» (гр.9 МД, код ЄДРПОУ 44860440) недавно взятий на облік. По учаснику ЗЕД (гр. 8) є орієнтування: Інформація з орієнтувань по вітчизняних учасниках ЗЕД станом на 26.06.2023. Код ЄДРПОУ/ДРФО:44860440. Слід переглянути орієнтування, перевірити, чи воно (вони) дійсно стосуються зазначеного суб`єкта /об`єкта . У разі, якщо так, то необхідно: 1) Невідкладно, до завершення митного оформлення, повідомити контактну особу, зазначену в орієнтуванні; 2) Виконати вказівки, якщо такі зазначені в орієнтуванні; Якщо орієнтування не стосується зазначеного суб`єкта/об`єкта, то слід, у графі Примітки про виконання митних процедур ввести запис «Орієнтування не стосується осіб/ТЗ, зазначених у ВМД».
Товар(и) № 1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів.
Існують значні ризики ухилення від оподаткування товарів у повному обсязі, зокрема, ризики недостовірного декларування вартісних показників товарів, в тому числі витрат на транспортування.».
В подальшому митний орган направив декларанту електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту:
«Прошу відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ надати документи: - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, у тому числі від морського порту Гданськ до митного кордону України, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Прошу надати оригінали товаросупровідних документів згідно вимог пункту 2 статті 264 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року N 4495-VI. Початок консультації з митним органом:
Відповідно до поданих Вами товаросупровідних документів встановлено наступні розбіжності: Згідно наданих до митного оформлення документів, що підтверджують вартість перевезення товарів, а саме інвойсів № 5653225441 від 22,05.2023, № 5653229693 від 09.06.2023 зазначено назву морського судна та маршруту VENTA MAERSK 320E, а в морському коносаменті, який зазначений у вказаних вище рахунках, вказано інше судно та інший маршрут, а саме MURCIA MAERSK 313W у інвойсі № 5653229693 від 09.06.2023, який стосується наземного перевезення товарів, морські порти вказані в якості пунктів відправлення та прибуття, наявний запис щодо негайної оплати послуг з перевезення, про що свідчить і п. 5.1 Договору про перевезення № UA00251386 від 12.08.2022, проте вказані документи до декларації не надано. Тому, відповідно до встановлених вищезазначених розбіжностей, прошу надати додаткові документи, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару згідно вимог частини 3 та 6 статті 53 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495 VI, а саме: - виписку з бухгалтерської документації;
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний  з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. 
Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані  протягом 10 календарних днів надати додаткові документи».
Уповноваженою особою декларанта, окрім тих документів, які вже були подані до митної декларації, додатково документів не було подано.
За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2023/000040/2 від 27.06.2023, у гр. 33 якого зазначено: 
«Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості у зв`язку  з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими  при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний  з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. Декларантом подано до митного оформлення копії: зовнішньоекономічного контракту купівлі- продажу товарів від 03.03.2023 №PF/DKF001. Проформа-інвойс від 04.03.2023 № KFLEU-2004, інвойс від 21.03.2023 № KFL2023IE01 без відомостей щодо підписанта, яким підтверджується така інформація.
Таким чином, наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст. 57 МКУ, дійшли згоди визначення митної вартості згідно з положеннями статті 59 МКУ. Митна вартість товару визначена за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів. 
За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно з митним оформленням, яке вже здійснено за ЕМД від 02.06.2023 №UA500500/2023/018962 на рівні 1,758060 дол. США/кг.
Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.
На думку суду першої інстанції, право митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок  належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. Інформація, яка  міститься у прайс-листі від 21.03.2023 відповідає іншим документам, які надавались позивачем до митного оформлення, а саме: проформа-інвойс від 04.03.2023р. №KFLEU-2004 та інвойс від 21.03.2023р. №KFL2023IE01, таким чином ціни, вказані у прайс-листі продавця є актуальними на час здійснення замовлення покупцем щодо поставки партії оцінюваного товару. Отже, декларант подав митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належно з`ясовані обставини справи, що в свою чергу, сприяло формуванню відповідних правових висновків, правильність яких є повною та об`єктивною. 
Відносини, з приводу яких виник даний спір регулюються Митним кодексом України.
Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено частиною другою статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних , документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом  купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина 5 статті 53 Митного кодексу України).
З аналізу наведених норм вбачається, що положення статті 53 Митного кодексу України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані  протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною п`ятою  статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Зазначені положення зобов`язують  митницю у рішенні про коригування митної вартості зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному  із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою  при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Відповідно до частин четвертої п`ятої  статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних  із продавцем осіб для виконання зобов`язань  продавця.
Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими  при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості з посиланням на різну вартість товару у рахунку та митній декларації країни відправлення є безпідставними.
Згідно інвойсу №KFL2023IE01 від 21.03.2023 передбачено попередню оплату до прибуття Товару в порт призначення, тобто на день митного оформлення імпортованого товару, останній було оплачено в повному обсязі та надано контролюючому органу підтвердження такої оплати (свіфт від 15.03.2023 про оплату суми 6300,00 дол.США згідно проформи - інвойсу №KFLEU-2004 від 04.03.2023). Проте, даний факт не було взято до уваги митним органом.
Також, як додатковим підтвердженням ціни (вартості) імпортованого товару декларантом до митного оформлення було подано: рахунок-проформу №KFLEU-2004 від 04.03.2023; прайс -лист від 21.03.2023, що підтверджує ціну саме на даний вид товару і за конкретних умов доставки (FOB Dalian, China).
Щодо твердження відповідача, що проформа-інвойс від 04.03.2023 №KFLEU-2004 та інвойс від 21.03.2023 №KFL2023IE01 не містять відомостей щодо підписанта, яким підтверджується така інформація, суд зазначає, що вище перелічені документи містять інформацію про особу, що видала такі документи, а саме: назву, юридичну адресу, печатку та підпис уповноваженої особи. Також, дані документи оформлено на бланку фірми DALIAN KAIFULONG FOODS CO., LTD.
Стосовно підстави коригування митної вартості товару, що подана до митного оформлення експортна декларація країни відправлення №09005766 не містить відміток уповноваженого органу, суд зазначає наступне.
Відповідно до стандартного правила 3.11 розділу 3 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (дата підписання: 18.05.1973, дата приєднання України: 15.02.2011, дата набрання чинності для України: 15.09.201 1)зміст декларації на товари визначається митною службою. Письмова форма декларації на товари повинна відповідати типовій формі ООН.
Як вбачається із вищевказаного, пред`явлена до митного оформлення експортна декларація країни відправлення №09005766 була оформлена в країні експорту згідно встановленого зразка з усіма обов`язковими реквізитами та пройшла всі перевірки, то вважаємо що митним органом не обґрунтовано свою позицію.
Доводи митного органу, що декларантом не подано транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів є безпідставними. 
На підтвердження вказаної обставини, контролюючому органу було подано Договір №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022р., рахунки №5653229693 від 09.06.2023р. та №5653225441 від 22.05.2023р., лист №2006 від 20.06.2023 року, накладна СМГС №3129712899 від, 11.06.2023 року. 
Коносамент №225893325 від 29.03.2023 був складений вірно та містив усі необхідні дані. 
Інформація, яка містилась  у прайс-листі від 21.03.2023 відповідає іншим документам, які надавались позивачем до митного оформлення, а саме: проформа-інвойс від 04.03.2023р. №KFLEU-2004 та інвойс від 21.03.2023р. №KFL2023IE01, що дає підстави для висновку про те, що ціни, вказані у прайс-листі продавця є актуальними на час здійснення замовлення покупцем щодо поставки партії оцінюваного товару.
Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.
Враховуючи встановлені судом обставини та наведені норми чинного законодавства, колегія суддів прийшла  до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано відзначено про надання позивачем митниці належного та достатнього пакету документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
У зв`язку з цим,  суд першої інстанції прийшов до  вірного висновку про задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення митниці про коригування митної вартості.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Колегія суддів також вважає за доцільне зауважити, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -
                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці – залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у справі № 500/4813/23 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено 23 січня 2024 року