ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року	Львів	Справа № 300/4390/23 пров. № А/857/22968/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді                                                 Сеника Р.П.,  
суддів                                                                       Онишкевич Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України “Лють” на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 300/4390/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України “Лють” про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання до вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції –Тимощук О.Л.,
час ухвалення рішення – 01.11.2023 року,
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі, також – позивач, ОСОБА_1 ) 10.07.2023 звернувся в суд з позовною заявою до Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” (надалі, також – відповідач, ДПОП “ОШБ НПУ “Лють”), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” №233 від 06.06.2023 в частині застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” №526о/с від 20.06.2023 в частині звільнення ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Департамент поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк “Сафарі”) Об`єднаної штурмової бригади Національної поліції України “Лють” з 20.06.2023;
- зобов`язати Департамент поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 20.06.2023 по день винесення рішення суду про поновлення на службі.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскаржуваними наказами до позивача необґрунтовано застосовано стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Представник позивача звернув увагу, що службове розслідування проведене з порушенням вимог порядку проведення службового розслідування, зокрема, позивача не було ознайомлено з наказом про призначення службового розслідування, ні з матеріалами чи висновками за результатом його проведення. Наказ про застосування дисциплінарного стягнення та наказ про звільнення вручено позивачу і ознайомлено безпосередньо в день його звільнення 20.06.2023. Також зазначив, що висновок службового розслідування про порушення службової дисципліни ОСОБА_1 є повністю безпідставним. Крім цього, представник позивача зауважив, що відповідачем не враховано бездоганний послужний список і зразкову службу ОСОБА_1 . Таким чином, вважає, що спірні накази є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а позивач підлягає поновленню на службі з виплатою середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
З врахуванням викладеного проси позов задовольнити.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 300/4390/23 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" від 06.06.2023 №233 в частині застосування дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" від 20.06.2023 №526о/с в частині звільнення ОСОБА_1 .
Поновлено ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк “Сафарі”) Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” з 21.06.2023.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" (код ЄДРПОУ - 45013109) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код -   НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.06.2023 по 01.11.2023 в сумі 99  767 (дев`яносто дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 02 копійки.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що наказом ДПОП “ОШБ НПУ “Лють” від 02.05.2023 №154 призначено службове розслідування у формі письмового провадження та утворено дисциплінарну комісію за фактом можливого порушення службової дисципліни за участі молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон 0163354), інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк “Сафарі”) ДПОП “ОШБ НПУ “Лють”. За результатом службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 допустив порушення вимог чинного законодавства та службової дисципліни, які несумісні з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, зокрема самовільно залишив місце постійної дислокації УПОП №1 і, як наслідок, був відсутній на робочому місці 29.04.2023 з 12.00 по 18.00 без поважної причини понад три години. Окрім цього, зауважив, що дисциплінарною комісією враховано, що порушення службової дисципліни поліцейським ОСОБА_1 допущено під час дії на території України правового режиму воєнного стану. Таким чином, представник відповідача вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є обґрунтованим, а спірні накази є правомірними.
Просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 300/4390/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач обрав вид дисциплінарного стягнення, застосованого до позивача, з порушенням вимог статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Крім цього, суд констатує, що застосований вид дисциплінарного стягнення є непропорційним встановленому дисциплінарному проступку.
Також при обранні виду дисциплінарного стягнення дисциплінарною комісією та керівником безпідставно не взято до уваги нагородження позивача відзнакою Президента України “За участь в антитерористичній операції” (том 1, а.с. 12), відзнакою Івано-Франківської обласної державної адміністрації та обласної ради “За бойову звитягу” у 2021 році (том 1, а.с. 13),  подякою ГУ НП в Івано-Франківській області у 2021 році (том 1, а.с. 14), бойовим орденом “За мужність” згідно нагородного посвідчення серії НОМЕР_2 від 10.12.2022 (том 1, а.с. 15).
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 13.11.2019 проходив службу в Національній поліції України. З 17.02.2023 молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк “Сафарі”) Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”. Наведене підтверджується послужним списком ОСОБА_1 (спеціальний жетон №0163354) (том 2, а.с. 17-22).
ДПОП “ОШБ НПУ “Лють” згідно наказу №154 від 02.05.2023 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни, що призвело до надзвичайної події за участі, в тому числі, ОСОБА_1 , утворено дисциплінарну комісію і затверджено її склад (том 1, а.с. 78-79).
За результатами службового розслідування складено висновок №3326/59/01-2023 від 30.05.2023, який цього ж дня затверджено т.в.о. начальника ДПОП “ОШБ НПУ “Лють” (том 1, а.с. 47-64).
У ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що територію місця постійної дислокації самовільно, без дозволу керівника УПОП №1 (штурмовий полк “Сафарі”) ДПОП “ОШБ “Лють” залишили на транспортному засобі “Nissan X-Trail” номерні знаки НОМЕР_3 , у якості водія, старший інспектор батальйону №2 полку УПОП №1 (штурмовий полк “Сафарі”) ДПОП “ОШБ “Лють” капітан поліції ОСОБА_2 та у якості пасажира – інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку УПОП  №1 (штурмовий полк “Сафарі”) ДПОП “ОШБ “Лють” молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 . Про наміри залишити місце постійної дислокації, серед інших, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в установленому порядку керівництво не повідомили, у зв`язку з чим були складені акти про залишення місця розташування підрозділу, зокрема, ОСОБА_1 від 29.04.2023 за №340/59/16-2023. Висновок службового розслідування містить інформацію про надання пояснень позивачем. 
На підставі зібраних доказів та встановлених обставин дисциплінарна комісія дійшла висновку, що молодший лейтенант поліції молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 допустив ряд порушень вимог чинного законодавства та службової дисципліни.
Так, відповідно до висновків службового розслідування в діях молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1,2,4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2 наказу Голови Національної поліції України від 09.08.2022 №568 “Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану”, наказу УПОП №1 від 25.04.2023 №2 “Про затвердження внутрішнього розпорядку дня”, що виразилось у самовільному залишенні місця постійної дислокації УПОП № 1 (штурмовий полк “Сафарі”) ДПОП “ОШБ “Лють” і, як наслідок, відсутності на робочому місці 29.04.2023 з 12:00 по 18:00 без поважної причини понад три години. 
Висновком службового розслідування встановлено обставини, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , зокрема, відсутність дисциплінарних стягнень.
Окрім цього, висновком службового розслідування не встановлено обставин, які обтяжують  відповідальність ОСОБА_1 , однак зазначено, що дисциплінарною комісією враховано, що порушення службової дисципліни допущено під час воєнного стану на території України. 
У зв`язку з вищенаведеним, дисциплінарна комісія вважала інформацію, що стала підставою для призначення службового розслідування, такою що підтвердилася. 
Дисциплінарна комісія вважала, що за порушення службової дисципліни, що виразилась у самовільному залишенні місця постійної дислокації і, як наслідок, відсутності на робочому місці 29.04.2023 з 12.00 по 18.00 без поважної причини понад три години, слід застосувати до молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
На підставі висновків службового розслідування прийнято наказ від 06.06.2023 №233, відповідно до пункту 4 якого за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1,2,4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2 наказу Голови Національної поліції України від 09.08.2022 №568 “Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану”, наказу УПОП №1 від 25.04.2023 №2 “Про затвердження внутрішнього розпорядку дня”, що, як наслідок, виражено у самовільному залишенні місця постійної дислокації УПОП №1 (штурмовий полк “Сафарі”) ДПОП “ОШБ “Лють” і відсутності на робочому місці 29.04.2023 з 12:00 по 18:00 без поважної причини понад три години  до молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (том 1, а.с. 137-140).
Наказом від 20.06.2023 №526 о/с ДПОП “ОШБ НПУ “Лють” відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнив зі служби в поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0163354), інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк “Сафарі”), з 20.06.2023 (том 1, а.с. 11).
Не погоджуючись зі спірними наказами, позивач звернувся через уповноваженого представника до суду з цією позовною заявою.
З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
У відповідності до статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 вказаного Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Згідно з вимогами статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону; підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (надалі, також - Статут). Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Статтею 1 Статуту визначено, що службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Стаття 12 Статуту вказує, що дисциплінарний проступок це протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 11 Статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі, також - Порядок).
Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Відповідно до частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження;
2) догана;
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до частини 3 статті 19 Статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Крім того необхідною умовою для накладення стягнення є така ознака порушення службової дисципліни як вина працівника, наявність якої має бути обов`язково доведена роботодавцем.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
У відповідності до статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 вказаного Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Згідно з вимогами статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону; підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (надалі, також - Статут). Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Статтею 1 Статуту визначено, що службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Стаття 12 Статуту вказує, що дисциплінарний проступок це протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 11 Статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі, також - Порядок).
Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Відповідно до частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження;
2) догана;
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до частини 3 статті 19 Статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Крім того необхідною умовою для накладення стягнення є така ознака порушення службової дисципліни як вина працівника, наявність якої має бути обов`язково доведена роботодавцем.
Законом України Про внесення змін до законів України Про Національну поліцію та Про Дисциплінарний статут Національної поліції України з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Статтею 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях (ч.3 ст.26 Дисциплінарного статуту).
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (ч.5 ст.26 Дисциплінарного статуту).
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції (ч.6 ст.26 Дисциплінарного статуту).
Частиною 1 ст.27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
Відповідно до ч.1,2 ст.29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (абз.1 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).
У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (абз.5 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).
Суд зазначає, що безпосередньою підставою застосування дисциплінарного стягнення згідно оскаржуваних наказів став факт відсутності позивача в пункті постійного місця дислокації 29.04.2023 після 12 години. При цьому, вказаного дня позивач перебував о 09 год 00 хв на ранковому шикуванні, після цього на заняттях з фізичної та тактичної підготовки до 12 год 00 хв.  
Згідно акту про залишення місця розташування підрозділу від 29.04.2023 молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 безпідставно залишено місце розташування підрозділу о 12 год 00 хв 29.04.2023 та встановлено його відсутність на службі (робочому місці) без поважних причин (том 1, а.с. 69). 
Згідно встановлених у службовому розслідуванні обставин 29.04.2023 о 18 год 30 хв транспортний засіб, у якому перебував позивач був зупинений працівниками УПП Тернопільської області поблизу міста Тернопіль.
Суд зазначає, що час зупинки транспортного засобу (18 год 30 хв) та відстань між місцем дислокації та місцем зупинки транспортного засобу працівниками УПП Тернопільської області підтверджує факт щодо залишення місця розташування позивачем близько 12 год 00 хв. 
Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б спростували обставини встановлені висновком службового розслідування щодо відсутності дозволу командира полку УПОП №1 на виїзд за межі Київської області. 
Згідно пояснень від 05.05.2023, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , старшого сержанта ОСОБА_4 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , лейтенанта поліції ОСОБА_6 на ранковому шикуванні 29.04.2023 було доведено особовому складу, що виїзд за межі Київської області на вихідні дні заборонено або такий виїзд можливий тільки з дозволу командира полку УПОП №1  (том 1, а.с. 110-117). Вказані пояснення містять інформацію про те, що вони надані вказаними особами згідно наказу про призначення службового розслідування №154 від 02.05.2023 та підписи осіб, які надавали пояснення про ознайомлення з таким наказом.
За таких обставин, позивачем не наведено належних підстав та обґрунтувань перебування його поза межами Київської області та доказів наявності відповідного дозволу. При цьому, представник відповідача надання такого дозволу заперечив.
Таким чином, факт вчинення дій, які можуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, службовим розслідуванням був встановлений.
Аналіз норм Дисциплінарного статуту дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є вчинене порушення грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.
Апеляційний суд приходить до переконання на підставі аналізу  матеріалів службового розслідування по факту порушення позивачем службової дисципліни про те, що при визначенні дисциплінарного стягнення позивачу - звільнення з посади, відповідач мав підстави вважати, що проступок позивача відноситься до тих, що підривають авторитет всієї системи органів Національної поліції України.
Суд погоджується з висновками службового розслідування, що застосований до позивача крайній захід дисциплінарного впливу - звільнення з посади, визначений відповідачем з врахуванням всіх обставин проступку, характеризуючих даних позивача, а також його відношенням до вчиненого та є співмірним правопорушенню.
Таким чином, дисциплінарною комісією було проведено повне та неупереджене службове розслідування, з врахуванням засад Дисциплінарного статуту, щодо рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Враховуючи встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення апеляційних вимог.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та допустив невідповідність висновків, викладених у його судовому рішенні, таким обставинам. Відтак, апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувати оскаржуване рішення суду та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України “Лють” задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 300/4390/23 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 21.02.2024