УХВАЛА
 
14 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 442/7794/18
провадження № 61-17736ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
встановив:
У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року, позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку транспортного засобу марки «Ford Fokus», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.
У грудні 2022 року   ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив переглянути за нововиявленими обставинами рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2023 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року, відмовлено в задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року. 
13 листопада 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Ференц О. І. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, який продовжувався ухвалою від 29 січня 2024 року.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 січня 2024 рокузаявником надіслано до Верховного Суду докази сплати судового збору за подання касаційної скарги. 
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження та викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
Особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про зупинення дії ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення дії ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року,оскільки представником заявника не наведено обґрунтованих підстав та не надано належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваних судових рішень.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу № 442/7794/18 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1  - адвоката Ференц Ольги Ігорівни про зупинення дії ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2023 рокувідмовити.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко