УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2024 року
м. Київ
справа  № 167/843/20
провадження № 51- 4262 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого 
ОСОБА_5 на вирок Рожищенського районного суду Волинської області 
від 24 січня 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 27 вересня 
2023 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 24 січня 2023 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк за: ч. 2 ст. 307 КК України - 6 років із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; ч. 2 ст. 309 КК України - 2 роки; ч. 1 ст. 317 цього Кодексу - 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року вирок місцевого суду в частині визнання ОСОБА_5 винним та засудженим за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України - скасовано, призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції. В решті вирок залишено без змін.
Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в  якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку вищевказаних судових рішень в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не  були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При  вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 цього Кодексу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх скасування 
чи зміни, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує належного вмотивування.
Однак, всупереч вищевказаному захисник ОСОБА_4 , надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, та вказує по суті на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім цього, захисник, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підставу, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування оскаржених судових рішень, доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень ст. 413 КПК України не наводить.
Захисник, оскаржуючи, в тому числі, ухвалу Волинського апеляційного суду від  27 вересня 2023 року, якою вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України залишено без змін, не наводить конкретних доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості вказаного судового рішення з урахуванням положень статей 412 - 413 КПК України.
Також, захисник, згадуючи про невмотивованість ухвали апеляційного суду, 
не зазначає, які саме доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції 
не перевірив та на які з них не надав відповіді у вищезгаданому судовому рішенні.
Окрім того, вимоги захисника ОСОБА_4 про скасування оскаржених вироку та  ухвали з  одночасним призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції не  узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
До того ж позиція захисника є непослідовною та неузгодженою, з огляду на те, що, як вбачається зі змісту касаційної скарги, адвокат вказує на оскарження ним вироку Рожищенського районного суду Волинської області від 24 січня 2023 року та ухвали Волинського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року саме в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, тоді як у сформульованих вимогах до Суду про це взагалі не йдеться.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 24 січня 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                            ОСОБА_3