ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/9426/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства юстиції України
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2023 (суддя Бойко Р.В.) 
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 (колегія суддів: Андрієнко В.В., Буравльов С.І. Шапран В.В.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пераспера" (далі - ТОВ "Пераспера")
до відповідачів:
1)           ОСОБА_1 ,
2)          Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст)
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1)          Приватного підприємства "Злагода-2000" (далі - ПП "Злагода-2000"),
2)          Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пахниць Наталії Вікторівни (далі - Приватний нотаріус Пахниць Н.В.)
про витребування з володіння частки в статутному капіталі, скасування наказу, зобов`язання відновити запис в реєстрі,
Суть спору
1.          Під час розгляду цієї касаційної скарги перед Верховним Судом постало питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, які полягають у накладенні арешту на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000", арешту на належне підприємству нерухоме майно та забороні реєстраторам проводити реєстраційні дії, зокрема, щодо переходу прав на частку в статутному капіталі, зміни керівника підприємства.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
2.          ТОВ "Пераспера" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 та Мін`юсту про:
-          стягнення (витребувати з володіння) з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Пераспера" частки в статутному капіталі ПП "Злагода-2000" у розмірі 100%, що складає 404 000,00 грн;
-          визнання протиправним та скасування Наказу Мін`юсту №1707/5 від 08.05.2023 "Про задоволення скарги", виданого на підставі висновку центральної Колегії Мін`юсту з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів держаної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту від 24.04.2023; 
-          зобов`язання Мін`юсту відновити запис стосовно ПП "Злагода-2000" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), а саме: запис №1000741070019016262, Зміна видів економічної діяльності юридичної особи. Зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера). Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться ЄДР, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В. 02.02.2023; 
-          стягнення з ОСОБА_1 та Мін`юсту на користь ТОВ "Пераспера" судового збору в розмірі 11 428,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 120 000,00 грн. 
3.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного з ОСОБА_1 договору про передачу частки у статутному капіталі приватного підприємства від 30.01.2023 позивач набув у власність частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000" у розмірі 404 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу. Однак, за наслідками розгляду поданої ОСОБА_1 скарги, предметом якої було оскарження реєстраційної дії від 02.02.2023 №1000741070019016262, вчиненою за наслідками набуття у власність позивачем частки в статутному капіталі ПП "Злагода-2000", Мін`юст вийшов за межі її вимог та шляхом обрання власних аргументів, які не відповідають дійсності, скасував вказаний реєстраційний запис, внаслідок чого ТОВ "Пераспера" було позбавлене права власності на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000".
Короткий зміст заяви
4.           30.08.2023 ТОВ "Пераспера" звернулося із заявою про забезпечення позову, в якій просило:
1) накласти арешт на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000", номінальною вартістю 404 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу та належить ОСОБА_1 ;
2) заборонити державним реєстраторам, а також нотаріусам, та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон про державну реєстрацію) вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, а саме - ПП "Злагода-2000", що містяться в ЄДР, зокрема, щодо переходу прав на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000", номінальною вартістю 404 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу та належить ОСОБА_1 ; зміни керівника ПП "Злагода-2000";
3) накласти арешт на нерухоме майно: нежитлову будівлю (літ. А) загальною площею 74,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 32014960, номер запису: 10161-П в книзі: 213п-50, яке належить ПП "Злагода-2000" на праві власності та заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного об`єкту нерухомого майна;
4) накласти арешт на нерухоме майно: нежитлову будівлю (літ. А) загальною площею 54,5 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 32014109, номер запису: 10163-П в книзі: 213п-70, яке належить ПП "Злагода-2000" на праві власності та заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного об`єкту нерухомого майна.
5.          Заява ТОВ "Пераспера" обґрунтована, зокрема, таким:
-           ОСОБА_1 як діючий учасник та директор ПП "Злагода-2000" має намір продати частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000" та нежитлові приміщення, які перебувають у власності підприємства;
-          інформація про намір відчужити нерухоме майно одержана від орендарів, які орендують ці приміщення у ПП "Злагода-2000"; а на вказаних об`єктах нерухомості розміщені банери із інформацією про продаж нежитлових приміщень, на яких містились телефони ОСОБА_2 ;
-           21.08.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Завойко Дмитро розмістив оголошення на платформі "OLX" про продаж нежитлових будинків: літ. А загальною площею 74,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (за ціною 60 000,00 доларів США) та з літ. А загальною площею 54,5 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (за ціною 47 000,00 доларів США);
-          оскільки ці нежитлові будинки є єдиною належною на праві власності нерухомістю ПП "Злагода-2000", то відчуження таких об`єктів нерухомості може відбутись не лише шляхом укладення договору купівлі продажу майна, а й шляхом укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП "Злагода-2000" у розмірі 100% номінальною вартістю 404 000,00 грн.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
6.          Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.09.2023 заяву про забезпечення позову задовольнив частково, а саме, до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/9426/23:
-          наклав арешт на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000" (03061, м. Київ, пр-т Берестейський, буд. 17/1; ідентифікаційний код 25405672) номінальною вартістю 404 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу та належить ОСОБА_1 ;
-          наклав арешт на нежитлову будівлю (літ. А) загальною площею 74,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 32014960, номер запису: 10161-П в книзі: 213п-50, яка належить ПП "Злагода-2000" на праві власності та заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного об`єкту нерухомого майна;
-          наклав арешт на нежитлову будівлю (літ. А) загальною площею 54,5 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 32014109, номер запису: 10163-П в книзі: 213п-70, яка належить ПП "Злагода-2000" на праві власності та заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного об`єкту нерухомого майна;
-          заборонив суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом про державну реєстрацію, в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії відносно ПП "Злагода-2000" щодо переходу прав на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000" номінальною вартістю 404 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу ПП "Злагода-2000" та належить ОСОБА_1 ; збільшення/зменшення розміру статутного капіталу ПП "Злагода-2000"; проведення реєстрації припинення (ліквідації) ПП "Злагода-2000", крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили.
7.          Північний апеляційний господарський суд постановою від 01.11.2023 залишив ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2023 без змін.
8.          Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:
-          ТОВ "Пераспера" надало роздруківку із платформи "OLX", з якої вбачається, що Дмитро Завойко 21.08.2023 розмістив оголошення про продаж нежитлових будинків з літ. А загальною площею 74,3 кв. м (за ціною 60 000,00 доларів США) та з літ. А загальною площею 54,5 кв. м (за ціною 47 000,00 доларів США); у підготовчому засіданні 31.08.2023 адвокат Завойко Д.І. підтвердив розміщення ним відповідних оголошень за вказівкою ОСОБА_1 ;
-           ОСОБА_1 вчиняє дії, спрямовані на відчуження всього належного ПП "Злагода-2000" нерухомого майна, в той час як у цій справі розглядається спір щодо витребування у ОСОБА_1 частки у статному капіталі ПП "Злагода-2000" у розмірі 100% номінальною вартістю 404 000,00 грн;
-          оскільки за ПП "Злагода-2000" не зареєстровано іншого нерухомого майна, то достатньо обґрунтованими є твердження позивача, що фактичне відчуження майна на користь іншої особи може бути оформлене як відповідним правочином відчуження нерухомого майна, так і шляхом відчуження на користь іншої особи 100% статутного капіталу ПП "Злагода-2000"; в ЄДР вказано, що єдиним учасником (засновником) та керівником ПП "Злагода-2000" є ОСОБА_1 , що надає йому можливість вільно розпоряджатись як часткою в статутному капіталі, так і належним нерухомим майном;
-          наявними в матеріалах справи документами підтверджується існування обставин можливості вчинення ОСОБА_1 дій, які у випадку задоволення майбутнього позову заявника нівелюють мету звернення з ним, адже зумовлять необхідність з метою відновлення порушених корпоративних прав позивача звертатися до суду із новими позовами;
-          існує обґрунтована необхідність у збереженні існуючих на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин та відображеної в ЄДР інформації щодо ПП "Злагода-2000", а також збереження активів (нерухомого майна), які належали ПП "Злагода-2000" на праві власності на момент виникнення спірних правовідносин, що можливе не інакше як шляхом забезпечення позову;
-          заборона вчинення реєстраційних дій та проведення державної реєстрації будь-яких змін до відомостей про ПП "Злагода-2000", що містяться в ЄДР, неспівмірна із заявленими позивачем вимогами, оскільки для збереження існуючого на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин достатньою буде заборона реєстрації відчуження частки в статутному капіталі, збільшення/зменшення розміру статутного капіталу та заборона реєстрації рішення про ліквідацію ПП "Злагода-2000";
-          ТОВ "Пераспера" не вказало, яким чином внесення реєстратором до ЄДР інформації (змін) про зміну керівника ПП "Злагода-2000", інформації для здійснення зв`язку, зміни адреси місцезнаходження юридичної особи тощо може вплинути на майнові права позивача, за захистом яких він звернувся до суду;
-          накладення арешту на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000" та на належне ПП "Злагода-2000" нерухоме майно жодним чином не вплине на поточну господарську діяльність підприємства, адже не вплине на можливість укладання договорів з контрагентами, здійснення поточної господарської діяльності; 
-          застосування заходів забезпечення позову надасть реальну можливість поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення його позову, адже метою позову є відновлення права власності на придбану частку в розмірі 100% статутного капіталу ПП "Злагода-2000", майнова цінність якої і полягає в її активах, на базі яких останнє здійснює свою господарську діяльність і, відповідно, забезпечує можливість отримання прибутку його власнику;
-          нерухомість є фактично єдиними активами ПП "Злагода-2000", а тому цілком обґрунтованим та розумним є забезпечення збереження власності на таке майно за вказаною юридичною особою до вирішення спору про її законного власника;
-          як відповідний арешт, так і заборона державним реєстраторам вносити чітко визначені зміни до інформації, яка міститься в ЄДР щодо ПП "Злагода-2000", є тимчасовими та не мають своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності такого товариства; вжиття спірних заходів забезпечення позову забезпечить збалансованість інтересів сторін.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи
9.           27.11.2023 Мін`юст звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023, в якій просить їх скасувати та ухвалити рішення, яким повністю відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. 
10.          Верховний Суд ухвалою від 19.12.2023 касаційну скаргу залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) як таку, що оформлена з порушенням вимог п.2 ч.1 та п.2 ч.4 ст.290 ГПК. На виконання вказаної ухвали скаржник надав заяву про усунення недоліків, до якої додав скаргу в новій редакції з урахуванням вимог ухвали Верховного Суду від 19.12.2023.
11.          Мін`юст зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме статей 74, 136, 137, 236 ГПК, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Також посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК:
-          суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №800/521/17: позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом; під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується;
-          суд апеляційної інстанції не врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.01.2021 у справі №910/9855/20: доводи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо вжиття зазначених заходів забезпечення позову, є аналогічними тим, що зазначені ним у позові та їх перевірка судом фактично призведе до вирішення цього спору по суті; зупинивши дію наказу Мін`юсту, суд, за відсутності рішення суду про визнання його протиправним, втрутився у компетенцію Мін`юсту та фактично надав можливість не виконувати чинний наказ";
-          суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.03.2021 у справі №420/4037/20: заява позивача про забезпечення позову ґрунтується на доводах та твердженнях, викладених у самій позовній заяві, які за своїм змістом фактично співпадають із обраним позивачем заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, а тому не можуть бути достатньо переконливими для застосування судом апеляційної інстанції заходів забезпечення позову.
12.          Скаржник також зазначає:
-          суди попередніх інстанцій фактично вирішили спір по суті, адже заходи забезпечення позову за своїм змістом є тотожними позовним вимогам, що суперечить ч.11 ст.137 ГПК;
-          суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що виконання оспорюваного наказу Мін`юсту від 19.08.2022 №3503/5 під час розгляду справи істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з позовом до суду, виходячи з того, що предметом спору між сторонами є вимога про скасування оскаржуваного наказу;
-          позивач не навів достатніх, належних та допустимих у розумінні статей 73, 77, 78, 79 ГПК доказів вчинення відповідачем дій, направлених на порушення його майнових прав;
-          враховуючи критерії співмірності та адекватності заходів забезпечення позову, накладена судом заборона має узгоджуватися з предметом позову та стосуватися виключно запобігання передчасному скасуванню реєстраційних дій на виконання спірного наказу (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.05.2023 у справі №910/9654/22);
-          заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, не відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог немайнового характеру.
13.          26.01.2024 надійшов відзив ТОВ "Пераспера", в якому просить касаційне провадження за касаційною скаргою Мін`юсту закрити, а у випадку відмови у закритті - залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
14.          У відзиві ТОВ "Пераспера", зокрема, зазначає:
-          посилання Мін`юсту в касаційній скарзі на постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №800/521/17, Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №910/9855/20, від 30.03.2021 у справі №420/4037/20 є безпідставними, оскільки фактичні обставини, предмет позовних вимог, вид забезпечення позову та правове регулювання відрізняються у цих справах й у справі, яка переглядається;
-          в нашій справі позивач не просив суд забезпечити позов шляхом заборони виконання оспорюваного наказу; зупинення дії оспорюваного наказу Мін`юсту; зупинення дії реєстраційних записів; заборони Мін`юсту видавати якісь накази та суд не розглядав цього питання, а тому посилання постанови Верховного Суду є необґрунтованими;
-          наявні підстави для закриття касаційного провадження з огляду на неподібність правовідносин у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник, та у цій справі;
-          ухвала Господарського суду міста Києва не містить висновків, що виконання оспорюваного наказу Мін`юсту ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав, оскільки Мін`юст в день прийняття оскаржуваного наказу №1707/5 від 08.05.2023 його і виконав, скасував реєстраційну дію №1000749950020016262, а тому суд першої інстанції не зміг би зупинити виконання такого наказу чи заборонити його виконання; Мін`юст посилається на наказ №3503/5 від 19.08.2022, хоча у цій справі предметом розгляду є оскарження наказу №1707/5 від 08.05.2023;
-          відповідачі порушили права і законні інтереси позивача (право власності на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000", придбану у законний спосіб на підставі Договору про передачу частки в статутному капіталі), тому суд, частково задовольняючи заяву про забезпечення позову щодо заборони проводити реєстраційні дії відносно ПП "Злагода-2000" щодо переходу прав власності на частку; збільшення/зменшення розміру статутного капіталу, діяв відповідно до вимог ст.137 ГПК;
-          суди попередніх інстанцій прийшли до правильного висновку, що існує необхідність у збереженні існуючих на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин та відображеної в ЄДР інформації щодо ПП "Злагода-2000", а також збереження активів (нерухомого майна), які належали ПП "Злагода-2000" на праві власності на момент виникнення спірних правовідносин (вибуття із володіння позивача частки у розмірі 100% у статутному капіталі), що можливе не інакше як шляхом забезпечення позову;
-          оскільки позивач не просив Господарський суд міста Києва забезпечити позов шляхом заборони виконання оспорюваного наказу та суд не розглядав цього питання, то посилання Мін`юсту на постанову Верховного Суду у справі №910/9654/22 є необґрунтованим.
15.           13.02.2024 від Мін`юсту надійшла відповідь на відзив, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Мін`юсту та передати справу №910/9426/23 для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за скаргою Мін`юсту.
16.          Однак, касаційне провадження відкрито за касаційною скаргою Мін`юсту на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023, а не на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024.
17.          Тобто, подана Мін`юстом відповідь на відзив не стосується безпосередньо оскаржуваних рішень.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
18.          Верховний Суд ухвалою від 12.01.2024 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Мін`юсту, розгляд касаційної скарги призначив у порядку письмового провадження.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо співвідношення вжитих заходів забезпечення позову із позовними вимогами
19.          Мін`юст у касаційній скарзі посилається на те, що суди попередніх інстанцій фактично вирішили спір по суті, адже заходи забезпечення позову за своїм змістом є тотожними позовним вимогам, що суперечить ч.11 ст.137 ГПК, а суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що виконання оспорюваного наказу Мін`юсту під час розгляду справи істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з позовом до суду, виходячи з того, що предметом спору між сторонами є вимога про скасування оскаржуваного наказу. 
20.          Мін`юст послався на постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №800/521/17, Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №910/9855/20, від 30.03.2021 у справі №420/4037/20 щодо неможливості забезпечення позову таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
21.          ТОВ "Пераспера" у відзиві на касаційну скаргу вказує, що воно не просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони виконання оспорюваного наказу Мін`юсту, а суд не розглядав цього питання. Вважає безпідставним посилання Мін`юсту на постанови Верховного Суду, оскільки вони ухвалені за неподібних правовідносин (відрізняються обставинами справи, позовними вимогами, заходами забезпечення позову).
22.          Верховний Суд відхиляє доводи скаржника та погоджується з доводами ТОВ "Пераспера" з огляду на таке.
23.          Згідно зі ст.136 ГПК господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 ГПК заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
24.          Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч.11 ст.137 ГПК).
25.          Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.
26.          У цій справі ТОВ "Пераспера" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 та Мін`юсту про:
-          стягнення (витребувати з володіння) з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Пераспера" частки в статутному капіталі ПП "Злагода-2000" у розмірі 100%, що складає 404 000,00 грн;
-          визнання протиправним та скасування Наказу Мін`юсту №1707/5 від 08.05.2023 "Про задоволення скарги"; 
-          зобов`язання Мін`юсту відновити запис стосовно ПП "Злагода-2000" в ЄДР, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В.02.02.2023; 
-          стягнення з ОСОБА_1 та Мін`юсту на користь ТОВ "Пераспера" судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
27.          Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ТОВ "Пераспера" просило вжити заходи забезпечення позову шляхом: 1) накладення арешту на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000", що становить 100% статутного капіталу та належить ОСОБА_1 ; 2) заборони реєстраторам проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про ПП "Злагода-2000", що містяться в ЄДР; 3) накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ПП "Злагода-2000" на праві власності та заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна.
28.          Мін`юст посилається на неврахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №800/521/17, Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №910/9855/20, від 30.03.2021 у справі №420/4037/20, щодо неможливості забезпечення позову таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
29.          Водночас, як правильно вказує ТОВ "Пераспера" у відзиві на касаційну скаргу, воно не просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони виконання оспорюваного наказу Мін`юсту, а суд не розглядав цього питання.
30.          Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №800/521/17 розглянула підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони голові Самарського районного суду м. Дніпропетровська видавати накази щодо припинення трудових відносин особи із цим судом або виключення її зі складу цього суду до вирішення справи.
31.          Верховний Суд у постанові від 13.01.2021 у справі №910/9855/20 переглядав наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, які полягають, зокрема, у зупинення дії наказу Мін`юсту та зупинення дії реєстраційних записів, які вчинені на підставі наказу Мін`юсту. У вказаній справі Верховний Суд вказав, що зупинивши дію наказу Мін`юсту, суд, за відсутності рішення суду про визнання його протиправним, втрутився у компетенцію Мін`юсту та фактично надав можливість не виконувати чинний наказ.
32.          Верховний Суд у постанові від 30.03.2021 у справі №420/4037/20 вирішував доцільність застосування заходів забезпечення позову зупинення дії п.3 наказу Мін`юсту щодо анулювання позивачу доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
33.          Оскільки у цій справі позивач не просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони виконання оспорюваного наказу Мін`юсту, а суд не розглядав цього питання, то обґрунтованими є доводи ТОВ "Пераспера" про те, що постанови Верховного Суду, на які послався Мін`юст у касаційній скарзі, ухвалені за неподібних правовідносин, а отже, висновки, викладені в них, застосуванню не підлягають.
34.          З огляду на це, оскільки заходи забезпечення позову, які просив вжити позивач у цій справі, за своїм змістом не є тотожними заявленим ним позовним вимогам, то доводи Мін`юсту про порушення судами попередніх інстанцій положень ч.11 ст.137 ГПК є необґрунтованими.
Щодо обґрунтованості задоволення заяви про забезпечення позову
35.          Мін`юст посилається на те, що позивач не навів достатніх, належних та допустимих у розумінні статей 73, 77, 78, 79 ГПК доказів вчинення відповідачем дій, направлених на порушення його майнових прав, а заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, не відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог немайнового характеру.
36.          Верховний Суд відхиляє вказані доводи скаржника з огляду на таке.
37.          Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
38.          Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.
39.          Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
40.          Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/2795/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21.
41.          З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується вжиття певного виду забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/2795/20, від 17.12.2020 у справі №910/11857/20).
42.          Як вже було зазначено, звертаючись із заявою про забезпечення позову, ТОВ "Пераспера" просило вжити заходи забезпечення позову шляхом: 1) накладення арешту на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000"; 2) заборони реєстраторам проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про ПП "Злагода-2000", що містяться в ЄДР; 3) накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ПП "Злагода-2000"на праві власності.
43.          Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, заяву ТОВ "Пераспера" задовольнив частково: наклав арешти на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000" у розмірі 100% статутного капіталу, яка належить ОСОБА_1 , на нежитлові будівлі, заборонив державним реєстраторам вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії відносно ПП "Злагода-2000" щодо переходу прав на частку у розмірі 100% статутного капіталу ПП "Злагода-2000", яка належить ОСОБА_1 , збільшення/зменшення розміру статутного капіталу ПП "Злагода-2000"; проведення реєстрації припинення (ліквідації) ПП "Злагода-2000", крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили.
44.          Задовольняючи частково заяву ТОВ "Пераспера" про забезпечення позову суд першої інстанції вказав, що заборона вчинення реєстраційних дій та проведення державної реєстрації будь-яких змін до відомостей про ПП "Злагода-2000", що містяться в ЄДР є неспівмірною із позовними вимогами, оскільки для збереження існуючого на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин достатньою буде заборона реєстрації відчуження частки в статутному капіталі, збільшення/зменшення розміру статутного капіталу та заборона реєстрації рішення про ліквідацію ПП "Злагода-2000".
45.          Суди попередніх інстанцій встановили, що за ПП "Злагода-2000" не зареєстровано іншого нерухомого майна, фактичне відчуження майна на користь іншої особи може бути оформлене як відповідним правочином відчуження нерухомого майна, так і шляхом відчуження на користь іншої особи 100% статутного капіталу ПП "Злагода-2000" номінальною вартістю 404 000,00 грн., оскільки у ЄДР міститься інформація, що єдиним учасником (засновником) та керівником ПП "Злагода-2000" є ОСОБА_1 , що надає йому можливість вільно розпоряджатись як часткою в статутному капіталі ПП "Злагода-2000", так і належним підприємству нерухомим майном.
46.          Крім того, суди встановили, що з наданої ТОВ "Пераспера" роздруківки із платформи "OLX" вбачається, що 21.08.2023 Дмитро Завойко розмістив оголошення про продаж належних ПП "Злагода-2000" нежитлових будинків з літ. А загальною площею 74,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (за ціною 60 000,00 доларів США) та з літ. А загальною площею 54,5 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (за ціною 47 000,00 доларів США). У судовому засіданні 31.08.2023 адвокат Завойко Д.І. підтвердив обставини розміщення ним відповідних оголошень за вказівкою ОСОБА_1 . 
47.          Тобто, ОСОБА_1 вчиняє дії, спрямовані на відчуження всього належного ПП "Злагода-2000" нерухомого майна, в той час як у цій справі розглядається спір щодо витребування у ОСОБА_1 частки у статному капіталі ПП "Злагода-2000" у розмірі 100% номінальною вартістю 404 000,00 грн.
48.          Верховний Суд звертає увагу, що частка в статутному капіталі товариства є особливим видом майна. Вона сама по собі не має вартості. Її вартість напряму залежить від вартості майна самого товариства. Отже, при створенні товариства ринкова вартість частки зазвичай дорівнює її номінальній вартості. Тоді як з перебігом часу ця цифра стає "історичною", а ринкова вартість частки може суттєво зрости (якщо бізнес товариства буде успішним) або зменшитися (якщо товариство буде вести збиткову господарську діяльність) (постанова Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №924/700/21).
49.          Отже, у випадку реалізації належного ПП "Злагода-2000" нерухомого майна, вартість частки у статутному капіталі підприємства беззаперечно зменшиться та не буде становити економічного інтересу для особи, яка звернулася з позовом про стягнення (витребувати з володіння) такої частки.
50.          Верховний Суд у постанові від 29.06.2023 у справі №918/124/23, вирішуючи питання щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі зазначив, що відчуження спірної частки до завершення розгляду спору, призведе до необхідності звернення позивача до суду з іншими позовами.
51.          Також Верховний Суд у цій постанові звернув увагу, що метою заходу забезпечення позову є підтримання "status quo", поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кюблер проти Німеччини" (заява №32715/06). У зв`язку з цим вжиття відповідних заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого станом на момент подання заяви стану - збереження спірної частки у статутному капіталі у власності відповідача. Тому відсутні підстави вважати, що права відповідача будуть порушені, а баланс інтересів порушений.
52.          Суди попередніх інстанцій правильно вказали, що накладення арешту на частку в статутному капіталі ПП "Злагода-2000" та на належне підприємству нерухоме майно жодним чином не вплине на поточну господарську діяльність ПП "Злагода-2000", адже не впливає на можливість укладання договорів з контрагентами, здійснення поточної господарської діяльності. Існування таких заходів надасть реальну можливість поновлення порушених прав позивача за захистом яких він звернувся до суду у випадку задоволення його позову, адже метою такого позову є відновлення права власності на придбану частку в розмірі 100% статутного капіталу ПП "Злагода-2000", майнова цінність якої і полягає в її активах, на базі яких останнє здійснює свою господарську діяльність і, відповідно, забезпечує можливість отримання прибутку його власнику.
53.          З огляду на це, доводи Мін`юсту щодо неповного з`ясування судами попередніх інстанцій обставин, що мають значення для справи, з огляду на відсутність поданих позивачем доказів вчинення відповідачем дій, направлених на порушення його майнових прав є необґрунтованими. 
54.          Тому, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій - залишенню без змін.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
55.          Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
56.          Згідно із ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
57.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів попередніх інстанцій - без змін.
Судові витрати
58.          Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то судові витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 у справі №910/9426/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                                        В. Студенець