ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

27 лютого 2024 року 	м.Суми	

Справа №591/6389/21 
Номер провадження 22-ц/816/94/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Рунова В. Ю. 
сторони: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Яковенка Євгена Миколайовича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2023 року у складі судді Северинової А.С., ухваленого в м. Суми, повний текст якого складено 05 вересня 2023 року,

                                                           в с т а н о в и в :

02 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (далі – ТОВ «Сумитеплоенерго») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення за період з 01 липня 2016 року по 31 липня 2021 року заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі 30722,95 грн, гаряче водопостачання в сумі 48526,43 грн, зі сплати внесків за обслуговування вузлів обліку теплової енергії в сумі 29,60 грн, зі сплати внесків за заміну вузлів обліку теплової енергії в сумі 20,30 грн, а всього 79299,28 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачам надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , проте їх вартість своєчасно та в повному обсязі споживачі не оплачували, у зв`язку з чим за спірний період виник борг.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» задоволено частково.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 74652,38 грн, внески за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 49,90 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2126,08 грн, тобто по 531,52 грн з кожного з них.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 – адвокат Яковенко Є.М., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову до ОСОБА_3 . Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_3 не є власником квартири та не проживав у ній у спірний період.
В частині задоволених позовних вимог до решти відповідачів рішення суду не оскаржується, а тому на підставі ч. 1ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Сумитеплоенерго» просить скаргу залишити без задоволення, а рішення – без змін. При цьому зазначає, що відповідач не звертався до товариства з відповідною заявою про не проживання у квартирі і про здійснення перерахунку. Боржник зареєстрований у квартирі, по якій обліковується комунальний борг і жодним чином не спростував споживання наданих послуг.
На підставі ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ст. 274, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Сумської міської ради від 03 серпня 2005 року № 1338-МР передано в оренду ТОВ «Сумитеплоенерго» строком на 10 років цілісний майновий комплекс по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії.
Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20 травня 2011 року, № 317 від 18 червня 2013 року, № 322 від 18 червня 2019 року, № 161 від 31 березня 2021 року ТОВ «Сумитеплоенерго» визначено виробником та виконавцем послуг в м. Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 623 від 12 жовтня 2021 року встановлено ТОВ «Сумитеплоенерго» структуру тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно з додатками 1-6 до даного рішення.
Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 738 від 13 грудня 2021 року внесено зміни до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 жовтня 2021 року № 623 Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води» (зі змінами), а саме: пункт 1 після слів «її виробництво, транспортування та постачання на», пункт 2 після слів «центральних теплових пунктів на» та пункт 3 після слів «постачання гарячої води на» доповнено словами «економічно обґрунтованому».
Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 745 від 21 грудня 2019 року та № 307 від 16 червня 2020 року встановлено розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго» та розмір внесків за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії.
ТОВ «Сумитеплоенерго» надає населенню м. Суми послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення відповідно до «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року.
Відповідно до довідки МЄІРЦ № 348/04082021-30121899 власником особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за вказаною адресою (т. 1 а.с. 5).
Відповідачі користуються послугами ТОВ «Сумитеплоенерго» з централізованого опалення та гарячого водопостачання, вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачують, у зв`язку з чим заборгованість відповідачів перед позивачем за період 01 липня 2016 року по 31 липня 2021 року складає 79299,28 грн, яка складається із: заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 79249,38 грн, внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 49,90 грн.
Зазначена заборгованість підтверджується оборотною та обіговою відомостями по особовому рахунку № НОМЕР_1 про надані ТОВ «Сумитеплоенерго» відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 липня 2016 року по 31 липня 2021 року (т. 1 а.с. 6-8, 9).
ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 25 червня 2004 року по теперішній час (т. 1 а.с. 29).
Актом від 04 липня 2023 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_2 , засвідчено, що ОСОБА_3 проживає за вказаною адресою у квартирі АДРЕСА_3 з 2011 року по теперішній час (т. 1 а.с. 227).
Доказів зняття ОСОБА_3 з реєстрації за вказаною адресою за період з 01 липня 2016 року по 31 липня 2021 року матеріали справи не містять.
Вирішуючи спір в частині задоволених вимог до ОСОБА_3 , суд вважав безпідставними та недоведеними його заперечення про відсутність обов`язку сплачувати заборгованість за спірний період у зв`язку з переїздом на фактичне місце проживання до дружини. ОСОБА_3 не був позбавлений можливості звернутися до позивача із заявою про зміну фактичного місця проживання з 01 липня 2016 року по 31 липня 2021 року, чого не зробив. На думку суду, відповідач не довів, що він не проживає у квартирі, що давало б підстави зменшити розмір плати або звільнити від сплати вартості житлово-комунальних послуг. Стосовно Акта від 04 липня 2023 року суд вказав, що відповідач не надав суду доказів про те, що йому вчиняються перешкоди у проживанні у квартирі по АДРЕСА_4 , а тому він не втратив право користування цим житлом. До того, відповідно до п. 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за № 830 споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.
Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння  відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідач суму боргу з спірний період не спростував, власного розрахунку боргу не надав, як і не довів, що відповідні послуги ним не споживались чи були неналежної якості.
Акти-претензії, як це передбачено ч.ч. 1-5 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачем не складались.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).
Згідно з п. 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 85) споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження відповідно до умов договору.
Проте, як правильно встановив суд першої інстанції, ОСОБА_3 не звертався до позивача з відповідною письмовою заявою та підтверджуючими документами про те, що він не проживав у квартирі у спірний період.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 хоча і зареєстрований за адресою надання комунальних послуг, проте не проживає у квартирі є безпідставними та недоведеними. Також не мають правового значення заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що їх діти – відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не проживають у квартирі та, відповідно, не споживають комунальні послуги.
Таким чином, ТОВ «Сумитеплоенерго» належними доказами довело заборгованість за надані та спожиті відповідачем ОСОБА_3 послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, вартість яких була нарахована на підставі затверджених у встановленому порядку тарифів.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 та стягнення боргу у солідарному порядку.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                                   п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Яковенка Євгена Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   В. Ю. Рунов