КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  

Апеляційне провадження                                                     
№33/824/1735/2024
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
25 березня 2024 року                                                                    місто Київ
                                                                                             справа № 753/22938/23
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Лич Богдана Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -
 
         В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Лич Б.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що перше судове засідання у даній справі в суді першої інстанції було призначено на 26 січня 2024 року на 10:00 год., однак враховуючи необхідність ознайомлення з матеріалами справи, задля обґрунтування та викладення правової позиції у поясненнях щодо суті справи, 25 січня 2024 року адвокатом АО «Калініченко та Партнери» Лич Б.О. на електронну адресу Дарницького районного суду міста Києва - inbox@dr.ki.court.gov.ua було подано клопотання про відкладення розгляду справи вих. № 24/01-25/1.
Вказував, що судом першої інстанції 26 січня 2024 року (перше судове засідання по справі), при наявності в матеріалах справи клопотання про відкладення розгляду справи від адвоката ОСОБА_1, а також відсутності доказів ознайомлення з матеріалами справи, задля можливості обґрунтування та викладення правової позиції у поясненнях щодо суті справи з наданням необхідних доказів на її підтвердження, розглянув дану справу та прийняв оскаржувану постанову, чим було грубо порушено норми процесуального права, оскільки фактично позбавило можливості ОСОБА_1 у реалізації її прав, визначених статтями 268 та 271 КУпАП, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката.
Зазначав, що твердження суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставним, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутні дані, які б з достовірністю свідчили про об`єктивні та суб`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи в суді апеляційної інстанції був призначений на 12 березня 2024 року о 15.40 год.
12 березня 2024 року від захисника-адвоката Лич Б.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Вказане клопотання було задоволено судом та відкладено розгляд справи на 25 березня 2024 року о 13.45 год.
21 березня 2024 року від захисника-адвоката Лич Б.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення. 
У судове засідання апеляційного суду, призначене на 25 березня 2024 року о 13.45 год. ні ОСОБА_1 , ні її адвокат Лич Б.О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, про причини неявки не повідомили.
А відтак, суд апеляційної інстанції вважає неявку ОСОБА_1 та її адвоката Лич Б.О. такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважає можливим розглядати справу за їх відсутності.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, письмові пояснення, подані 21 березня 2024 року, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пунктом 2.9.а ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.
Положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) визначено, що водій, серед іншого, зобов`язаний: не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно з п.п.2, 3 Розділу І Інструкції від 09 листопада 2015 року №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.6 Розділу І вказаної Інструкції).
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №521110, 07 грудня 2023 року о 01.25 год. в місті Києві по вул. Драгоманова, 20, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER6820, тест №4956. Результат огляду           1,33 ‰.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2023 року серії ААД №521110; 
даними проведеного тесту за допомогою приладу ALCOTEST DRAGER 6820, за результатами якого у   ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 1,33 ‰. Вказаний тест підписаний ОСОБА_1 без зауважень;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
відеозаписом з камери №472385;
розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами та її зобов`язанням не керувати автомобілем.
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.
Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.
З відеозапису, який долучено до матеріалів справи вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога (час на відео 01:24:06, 01:24:17, 01:25:03), на що остання погодилася пройти огляд на приладі «Драгер» (час на відео 01:25:20). Також ОСОБА_1 на питання поліцейського чи вона щось вживала, відповіла, що вживала пиво (час на відео 01:25:40). Після отримання результатів приладом «Драгер» ОСОБА_1 погодилася з ним та не заявляла, що вона незгодна з результатами огляду (час на відео 01:33:09, 01:34:46). 
Що стосується посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції в порушення вимог Закону, розглянув справу з першого разу, при наявності в матеріалах справи клопотання про відкладення розгляду справи від адвоката ОСОБА_1, а також відсутності доказів ознайомлення з матеріалами справи, задля можливості обґрунтування та викладення правової позиції у поясненнях щодо суті справи з наданням необхідних доказів на її підтвердження, чим було грубо порушено норми процесуального права, оскільки фактично позбавило можливості ОСОБА_1 у реалізації її прав, визначених статтями 268 та 271 КУпАП, то право на надання доказів та пояснень як ОСОБА_1 , так і її адвокату Лич Б.О. було в повній мірі реалізовано в суді апеляційної інстанції. Однак, останні в судові засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися.
Отже, суд першої інстанції, дотримавшись вимог ст.ст.33, 34 КУпАП, вірно наклав на  ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення.
Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено. 
З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Лич Богдана Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року - залишити без змін. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                                Борисова О.В.