ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року	Львів	Справа № 300/2057/23 пров. № А/857/16647/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді -                                       Носа С. П., 
суддів -                                                            Кухтея Р. В., Ільчишин Н. В.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року у справі №300/2057/23 (головуючий суддя Главач І.А., м. Івано-Франківськ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

       ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2023 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача на виконання рішення Івано Франківського окружного адміністративного суду від 27 березня 2022 року у справі № 300/531/22, що рівносильно визнати протиправною бездіяльність відповідача яка тотожна одному із можливих способів заволодіти грошовими коштами, правонаступником щодо яких є позивач, а також, яка тотожна протиправній відмові виконати рішення суду та здійснити виплату позивачу, яка є правонаступником стягувача - ОСОБА_2 , який помер, заборгованої йому суми пенсії, що здійснити на підставі   статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини першої   статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого   постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1; зобов`язання відповідача невідкладно виконати в користь позивача рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду, постановлене в справі № 300/531/22 в інтересах ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - виконати це судове рішення у невиконаній частині, а саме - здійснити перерахування та виплату з 01.12.2019 по квітень 2022 його пенсію, з урахуванням за цей період фактично виплачених її частин, а також у відповідності до   постанови № 713 від 14 липня 2021 року Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»   (плюс по 2000 грн. за кожний місяць; всього 56000 грн.), що зобов`язати здійснити на підставі   статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини першої   статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою для отримання недоотриманої померлим чоловіком пенсії, позаяк спільно з ним проживала однією сім`єю без шлюбу, що встановлено рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2022 справа № 342/636/22. Крім того, виконати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду, постановлене в справі № 300/531/22 в інтересах ОСОБА_2 у невиконаній частині, а саме - здійснити перерахування та виплату з 01.12.2019 по квітень 2022 його пенсії, з урахуванням за цей період фактично виплачених її частин, а також у відповідності до   постанови № 713 від 14 липня 2021 року Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Однак, відповідачем повідомлено про відсутність підстав для виплати недоотриманої суми пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_2 . Дії відповідача щодо невиплати позивачу сум пенсій, належних, але невиплачених її чоловіку за життя, позивач вважає протиправними.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови виплатити ОСОБА_1 відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті та залишилися недоодержаними у зв`язку з смертю ОСОБА_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті та залишилися недоодержаними у зв`язку смертю ОСОБА_2 згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 у справі №300/531/22. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір, що становить 536 гривень 80 копійок.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в позові відмовити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 року у справі № 300/531/22 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії. Суму нарахованих коштів згідно рішення суду у розмірі 237 181,43 грн. включено в реєстр, виплата за яким буде проведена лише при наявності фінансування з Державного бюджету, так як відповідно до   ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»   виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до   ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Ухвала суду про заміну стягувача, що набрала законної сили, буде підставою для внесення даних про заміну стягувача коштів у Реєстр виконання судових рішень. Ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2022 у справі №342/636/22 не містить даних про встановлення факту на підтвердження того, що позивач на час смерті ОСОБА_2 , окрім спільного проживання на час смерті однією сім`єю без шлюбу, була/є «членом його сім`ї», «дружиною» або «цивільною дружиною». 
Позивачем надіслано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлено прохання апеляційну скаргу повернути апелянту в силу її нікчемності.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлено, що ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 у справі №300/531/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» за №148 від 11.05.2021 про розмір грошового забезпечення, визначеного станом на листопад 2019 року, та здійснити з 01.12.2019 виплату перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.03.2022 у справі №300/531/21 не виконано в повному обсязі, оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2022 у справі №342/636/22 встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без шлюбу у період з січня 2011 року по червень 2022 року.
ОСОБА_1 09.12.2022 зазначивши, що вона є цивільною дружиною померлого ОСОБА_2 з яким проживала однією сім`єю без укладення шлюбу у період з січня 2011 року по червень 2022 року, свідченням чого є рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2022 у справі №342/636/22, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 28.11.2022 (вх. № 13913/18) про проведення виплати на її користь недоодержаної суми пенсії покійного чоловіка.
У задоволенні такої заяви ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відмовило листом №0900-0405-8/533 від 05.01.2023. Відмова відповідача мотивована необхідністю звернення до суду в порядку статті 379 КАС України із заявою про заміну сторони (стягувача) правонаступником.
19.02.2023 представник ОСОБА_1 подав до суду заяву від 19.02.2023 про заміну стягувача ОСОБА_2 у справі №300/531/22 на його цивільну дружину ОСОБА_1 , у зв`язку зі смертю стягувача.   
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 19.02.2023 про заміну сторони стягувача у адміністративній справі №300/531/22 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки та зобов`язання здійснити з 01.12.2019 відповідний перерахунок і виплату пенсії в розмірі 90% осучасненого грошового забезпечення згідно довідки №148 від 11.05.2021, з урахуванням проведених платежів.  
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Спеціальним   законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є   Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ). 
Статтею 61 Закону №2262-ХІІ    визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим   Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.   
Абзацом 3 пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до         Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого         постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Відповідно до абз. 1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого   постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
Таким чином, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-VI та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХГГ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-ІУ), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим   Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Позивач є членом сім`ї, яка проживала разом з пенсіонером ОСОБА_2 на день його смерті, та звернулася до пенсійного органу у встановлений законодавством строк із заявою в порядку         статті 61 Закону №2262-ХІІ, до якої додала документи передбачені пунктом 2.26. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до         закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, рішення суду від 26.10.22 та довідку від органу місцевого самоврядування.
Листом відповідач відмовив позивачу у виплаті недоотриманої її чоловіком суми пенсії, вказавши, що кошти, які були нараховані ОСОБА_2 на виконання рішення суду у справі № 300/531/22, будуть виплачені його правонаступнику за умови надходження до управління відповідного рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження, з урахуванням дати набрання цим рішенням законної сили та наявності відповідного фінансування.
Досліджуючи питання чи поняття «дружина» є тотожним поняттю «особі, яка проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу», якою є позивач апеляційний суд враховує таке.
Згідно з ч. 2, 4   ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю   складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених   законом   і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Рішенням Конституційного суду України в справі № 1-8/99 (за конституційними поданнями Служби безпеки України та інших про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до кола членів сім`ї належать дружина (чоловік), їх діти і батьки, проте членами сім`ї можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання і ведення спільного господарства, тобто не лише близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
Виходячи з аналізу вказаної норми   Сімейного кодексу, сім`єю   є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених   законом   і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.
Згідно з ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу - добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя (ч. 2   ст. 21 СК України).
Тоді як відповідно до   ст. 36 СК України, саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки.
Ззовні такі відносини подібні до шлюбних. Однак, попри цю схожість, вони не уподібнюються (не ототожнюються) з ними, і жінка та чоловік, які утворили неодружену сімейну пару та за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттям «чоловік» та «дружина», оскільки, саме цими термінами, закон персоніфікує кожного з подружжя як суб`єкта правовідносин між собою.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною   законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Проаналізувавши наведені вище норми   закону, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач за конкретних обставин цієї справи та спірних правовідносин відноситься до осіб, яким передбачена виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, оскільки рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2022 у справі №342/636/22 встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер, без шлюбу у період з січня 2011 року по червень 2022 року.
Дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу пенсії нарахованої, але не виплаченої її померлому чоловіку, є протиправними оскільки стаття 61 Закону №2262-ХІІ покладає на органи Пенсійного фонду України обов`язок із виплати, зокрема дружині, суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.
Отже, відмова у виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого чоловіка є протиправною.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо   наявності правових підстав для задоволення адміністративного позову в частині.
Статтею 316 КАС України   передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду   без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:
  
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року у справі №300/2057/23 - без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	Н. В. Ільчишин