ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 березня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/23829/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Щербака А.А., Шлай А.В.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпро  апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1        
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від  23.11.2023, (суддя суду першої інстанції Кучма К.С.), прийняте в порядку спрощеного провадження  в м. Дніпрі,  в адміністративній справі №160/23829/23  за позовом ОСОБА_1  до  Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
          18.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          - визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо нарахування і виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні за станом здоров`я у розмірі передбаченому постановою КМУ № 460 від 17.09.2014 року в сумі 49 382,96 грн.;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за станом здоров`я відповідно до положень абзацу першого п.2 ст.15 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” у порядку, визначеному п.1 розділу XXXII “Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з урахуванням раніше сплаченої суми.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та відповідно до наказу № 32-РС від 19.02.2023 р. був звільнений з військової служби за станом здоров`я, на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби. Позивач вважає, що під час проведення з ним розрахунку при звільненні відповідачем не вірно нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні - у розмірі передбаченому постановою КМУ № 460. Проте на думку позивача відповідач мав керуватися абз.1 п.2 ст.15 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” у порядку, визначеному п.1 розділу XXXII “Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” та нарахувати йому одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з урахуванням раніше сплаченої суми. 
          Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 23.11.2023 задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за станом здоров`я у розмірі передбаченому постановою КМУ № 460 від 17.09.2014 року. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за станом здоров`я, відповідно до положень абзацу першого п.2 ст.15 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” у порядку, визначеному п.1 розділу XXXII “Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з урахуванням раніше виплаченої суми.
Не погодившись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що законодавець в ч. 2 ст. 15 Закону №2011-ХІІ чітко виокремив таку категорію, як військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, встановивши для них окремий порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги при звільненні. Такий порядок і умови викладені в і конкретизовані в Порядку №460. Вказані норми є спеціальними по відношенню до інших, та підлягають застосуванню при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача. 
Від позивача на адресу суду через підсистему ЄСІТС «Електронний Суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга   не підлягає  задоволенню за наступних підстав. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по строковій частині) від 09.02.2023 року № 29 старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця-номера обслуги 3 взводу охорони роти охорони бригадної артилерійської групи, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 09.02.2023 року № 32-РС відповідно до пункту два частини четвертої статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 04.04.2006 року № 3597-ІV з військової служби у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку), вважати таким, що справи та посаду здав 09.02.2023 року. 
З 09.02.2023 року виключено із списків особового складу частини, знято з усіх видів забезпечення і продовольчого забезпечення за нормою № 1 (каталог) з 10.02.2023 року і направлено до 4 відділу Кам`янського РТЦК та СП м.Жовті Води Дніпропетровської області. 
Вислуга років у Збройних Силах на день виключення зі списків частини становить: календарна 10 років 2 місяці, пільгова 10 років 5 місяців.
28.07.2023 року на картковий рахунок позивача надійшли грошові кошти у розмірі 57   266,72 грн., призначення платежу: заробітна плата та аванси від ВЧ НОМЕР_1 .
03.08.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати детальний розрахунок одноразової грошової допомоги із зазначенням всіх видів щомісячних додаткових винагород, які були включені до його грошового забезпечення для обчислення.
Листом від 21.08.2023 року відповідач повідомив, що після внесення змін до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 29 від 09.02.2023 року про виключення зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 була виплачена одноразова грошова допомога при звільненні за станом здоров`я, яка була зарахована на картковий рахунок 28.07.2023 р. у сумі 57   266,72 грн. Також, 21.07.2023 року було здійснено доплату додаткової винагороди за 2022 рік, у сумі 103   869,85 грн., а саме: додаткова винагорода за червень 2022 року із розрахунку 70 тис.грн. за місяць за період з 09.06.2022 р. по 29.06.2022 р., зараховано на картковий рахунок ОСОБА_1 у сумі - 48 265 грн.; додаткова винагорода за липень 2022 року із розрахунку 70 тис. грн. за місяць за період з 05.07.2022 р. по 29.07.2022 р., зараховано на картковий рахунок ОСОБА_1 у сумі - 55 604,84 грн.
Не погодившись з діями відповідача стосовно розміру нарахованою та виплаченою сумою грошової допомоги при звільненні позивач звернувся до суду з адміністративним позовом. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачу була неправильна нарахована сума грошової допомоги при звільненні, чим порушено права та законні інтереси ОСОБА_1 .
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно із абз.1 п.2 ст.15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених п.1 ч.2 ст.36 Закону України “Про розвідку”, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Відповідно до абз.4 п.2 цієї ж статті виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.
Абзацами 1 та 3 п.242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, передбачено, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату [...] Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням […].
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 7 червня 2018 року № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).
Пунктом 2 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розділом XXXII Порядку № 260 врегульовані питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.
Так, пунктом 2 розділу XXXII Порядку № 260 визначено, зокрема, що у разі звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту […] одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше.
Згідно із пунктом 8 розділу XXXII Порядку № 260 для визначення розміру одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби, строк календарної служби осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей” (зі змінами) (далі - Порядок № 393).
Абзацами 1 - 4 пункту 10 Порядку № 393 встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби у зв`язку із закінченням строку контракту за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно із п.п.1 і 2 цієї постанови (абз.8 п.10 Порядку № 393).
Отже, виходячи з аналізу приписів абз.1 п.2 ст.15 Закону №2011-XII, абз.2 п.10 Порядку № 393 та п.2 розділу ХХХІІ Порядку № 260, законодавець розмежовує визначення самого права військовослужбовця, крім військовослужбовців строкової військової служби, на одноразову грошову допомогу при звільненні та визначення розміру такої допомоги.
Водночас відповідач розрахував позивачеві  одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно п.1 Порядку № 460, яким встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення. При розрахунку розміру грошової допомоги відповідач виходив з того, що позивач проходив службу під час мобілізації, його вислугу становить 47 місяців. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що в силу приписів п. 1 Порядку №460 військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.
          Водночас відповідно до п. 2 Порядку №460, військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої  пунктом 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по строковій частині) від 09.02.2023 року № 29, вислуга років позивача у Збройних Силах на день виключення його зі списків частини становила календарна 10 років 2 місяці, пільгова 10 років 5 місяців. 
Тобто, під час попереднього звільнення позивач не набув права на виплату грошої допомоги, передбаченої п. 2 чтатті 15 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і до нього не застосовується Порядок №460 в частині нарахування допомоги лише за час проходження служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували.
          Враховуючи зазначене, позивач, як військовослужбовець, що звільнений з військової служби за станом здоров`я за наявності вислуги років, що перевищує 10 років, має право на одноразову грошову допомогу, передбачену абз.1 п.2   ст.15 Закону № 2011-XII   у порядку, визначеному п.1 розділу XXXII “Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з урахуванням раніше сплаченої суми. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні. 
          Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  – залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 в адміністративній справі № 160/23829/23 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та сокарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай