КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
17 січня 2024 року
 
справа № 372/2768/23
                                         
провадження № 22-ц/824/3178/2024 
                        
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.
при секретарі: Вакуленко А.В.
  
учасники справи:
позивач - Приватне підприємство «Обухівміськвторресурси»
відповідач - ОСОБА_1 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» - Обухова Володимира Владиславовича на ухвалу  Обухівського районного суду Київської області від 04 вересня 2023року, постановлену під головуванням судді Кравченка М.В., у справі за позовом Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги із вивозу побутових відходів,
В С Т А Н О В И В :
 
В червні 2023 року ПрАТ «Обухівміськвторресурси» звернулось до суду із вищевказаним позовом.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01.08.2023 року позовну заяву приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» залишено без руху, надавши позивачеві п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.
В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Вимоги обґрунтовані тим, що оплата судового збору онлайн в кабінеті клієнта банку відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а що надходить на електронну адресу є єдиним можливим документом на підтвердження його сплати. Вказує, що суди зобов`язані перевіряти надходження коштів відповідного платежу. 
Зазначає, що позовна заява підписана директором позивача особисто за допомогою пір`євої ручки із використанням фіолетової туші. Посилання суду на те, що позов підписано відтиском факсиміле є припущенням. 
В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.
Судова повістка, направлена ОСОБА_1 , повернулась до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв щодо зміни місця проживання від відповідача не надходило.
За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач є повідомленим про розгляд справи. 
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив із невиконання позивачем вимог ухвали суду щодо усунення виявлених недоліків та п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
В ухвалі Обухівського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2023 року про залишення позовної заяви без руху судом зазначено, що позовна заява не містить особистого підпису представника позивача всупереч приписам ч. 2 ст. 175 ЦПК України, але містить відтиск факсиміле. Аналогічним способом (шляхом проставлення відтиску факсиміле) посвідчено копії додатків до позову. Крім того, вказано, що до суду подано ксерокопії платіжних інструкцій, які не є оригіналами та не засвідчені належним чином, зокрема не містять підпису уповноваженої посадової особи банку і не скріплені печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжних доручень.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
На виконання вимог ухвали суду представником позивача подано 03.04.2023 року позовну заяву з додатками. 
Вбачається, що позовна заява підписана генеральним директором ПП «Обухівміськвторресурси» та скріплена печаткою підприємства. 
Посилання суду першої інстанції на те, що позовна заява підписана за використанням факсиміле є припущенням та встановити за матеріалами справи не вбачається за можливе.  
Щодо відсутності належних доказів на підтвердження сплати судового збору слід зазначити наступне.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 522/21326/16-ц (провадження № 61-37288св18) вказано: «дійшовши висновків про те, що заявником в установлений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги, зокрема, окрім не надання мотивованої заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2017 року, не надано оригінал квитанції про сплату судового збору. При цьому апеляційний суд не врахував, що 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VІII, яким з урахуванням змін, поміж іншого, вилучено норму щодо обов`язкової сплати судового збору виключно через установи банків або відділення зв`язку, що дозволяє платнику судового збору використовувати більш зручний для нього спосіб сплати судового збору, у тому числі - через онлайн-системи, банкомати для приймання платежів, Інтернет-банкінг тощо. Відтак сплата судового збору онлайн в кабінеті клієнта банку відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а квитанція, що надходить на електронну адресу як підтвердження сплати судового збору, є єдиним можливим документом на підтвердження оплати судового збору онлайн та має доказову силу на виконання його вимог».
Позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви та надав квитанцію про сплату судового збору. 
Проте, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, не перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Згідно статті 8 Конституціії України  звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конвституйції України гарантується.
Відповідно до  ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. (справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).
У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 р. суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.
Згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду внаслідок неусуннення позивачем недоліків у встановлений судом строк.
Враховуючи вищевикладене, ухвала суду від 13 грудня 2019 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381, 382, ЦПК України, суд, -
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Обухівміськвтор-ресурси» - Обухова Володимира Владиславовича задовольнити.
Ухвалу  Обухівського районного суду Київської області від 04 вересня 2023року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Суддя-доповідач  

Судді