ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2024 року	Львів	Справа № 260/1525/22 пров. № А/857/11910/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року (головуючий суддя: Ващилін Р.О., місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мукачівської районної державної адміністрації  про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-
встановив:
ОСОБА_1 , 20.04.2022 звернулася з позовом до суду, в якому просила:
- визнати протиправними дії голови районної державної адміністрації - начальника Мукачівської районної військової адміністрації Едгара Токаря в частині відстрочки розгляду запитів на отримання публічної інформації від 05.04.2022; 
- зобов`язати голову районної державної адміністрації - начальника районної військової адміністрації Едгара Токаря надати відповідь на інформаційні запити від 05.04.2022 у письмовому вигляді на паперовому носії інформацію про наявні вакантні посади з зазначенням кваліфікаційних вимог Управління соціального захисту населення Мукачівської РВА станом на 05.04.2022 та інформацію про наявні вакантні посади з зазначенням кваліфікаційних вимог Мукачівської районної військової адміністрації станом на 05.04.2022. 
Обґрунтовує позов тим, що звернулася з письмовим інформаційним запитом у порядку вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просила надати інформацію про наявні вакантні посади із зазначенням кваліфікаційних вимог Управління соціального захисту населення Мукачівської РВА та Мукачівської РВА станом на 05.04.2022. Проте, листами від 08.04.2022 відповідач повідомив, що через військову агресію російської федерації проти України та з введенням воєнного стану, розгляд запиту відстрочено до припинення воєнного стану.
Рішенням   Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивачка та оскаржила в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати, а позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.04.2022 ОСОБА_1 звернулася до начальника Мукачівської районної військової адміністрації в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» із запитами на отримання публічної інформації, в яких просила надати інформацію про наявні вакантні посади із зазначенням кваліфікаційних вимог Мукачівської РВА та Управління соціального захисту населення Мукачівської РВА станом на 05 квітня 2022 року.
Мукачівська РВА 08.04.2022 листом № 02-17/3 повідомила, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням в Україні воєнного стану розгляд вказаних запитів відстрочено та буде відновлено після припинення воєнного стану. 
Оночасно, при цьому в якості підстави для прийняття вказаного рішення Мукачівська РВА покликалася на ч. 6 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану та пов`язаної з цим специфіки діяльності районної військової адміністрації, запитувана ОСОБА_1 інформація не могла бути надіслана в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки це б суперечило інтересам національної безпеки.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України від 02.10.1992 року № 2657-XII «Про інформацію» (далі Закон № 2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та до інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом № 2939-VI.
Згідно із ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939-VI публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема надання інформації за запитами на інформацію.
За порядком доступу інформація поділяється на відкриту та з обмеженим доступом (ч. 1 ст. 20 Закону № 2657-ХІІ).
Відкритою є будь-яка інформація, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом ч. 2 ст. 20 Закону № 2657-ХІІ). Зокрема, відкритою є публічна інформація, крім випадків, встановлених законом, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом (ч. 1 ст. 1 Закону № 2939-VI).
Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова.
Частиною 1 ст. 9 Закону № 2939-VI унормовано, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:
1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;
2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2939-VI, документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.
Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі (ч. 2 ст. 9 Закону № 2939-VI).
Відповідно до частин 3 та 4 ст. 21 Закону № 2657-ХІІ порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.
До інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: 1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту; 2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей; 3) про стан здоров`я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення; 4) про факти порушення прав і свобод людини, включаючи інформацію, що міститься в архівних документах колишніх радянських органів державної безпеки, пов`язаних з політичними репресіями, Голодомором 1932-1933 років в Україні та іншими злочинами, вчиненими особами, які брали участь або сприяли реалізації російської імперської політики, представниками комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів; 5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб; 5-1) щодо діяльності державних та комунальних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або територіальній громаді, а також господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарському товариству, частка держави або територіальної громади в якому становить 100 відсотків, що підлягають обов`язковому оприлюдненню відповідно до закону; 6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При цьому визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти (пункт 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI).
Велика палата Європейського суду з прав людини у рішенні від 08.11.2016 року у справі «Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary» (заява № 18030/11) вказала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати у кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин. Для цього, серед критеріїв, має бути оцінено чи є інформація готовою та доступною. Надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання та обробки даних.
З наведеного слід дійти висновку, що запитувана інформація повинна бути готовою та доступною, міститься, принаймні, в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що законом передбачена можливість обмеження доступу до інформації, що перебуває у розпорядженні суб`єкта владних повноважень, у разі, якщо така відноситься до інформації з обмеженим доступом.
Пунктом 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану продовжено та станом на день виникнення спірних правовідносин такий не припинено.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб регламентуються нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (далі – Закон № 389).
Частиною 1 ст. 4 вказаного законодавчого акту передбачено, що на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.
Згідно ч. 4 ст. 4 Закону № 389 у районі, області військові адміністрації утворюються у разі нескликання сесії відповідно районної, обласної ради у встановлені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" строки або припинення їх повноважень згідно із законом, або для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку. У разі прийняття рішення про утворення районних, обласних військових адміністрацій їх статусу набувають відповідно районні, обласні державні адміністрації, а голови районних, обласних державних адміністрацій набувають статусу начальників відповідних військових адміністрацій.
У зв`язку із утворенням військових адміністрацій населених пунктів повноваження військово-цивільних адміністрацій цих населених пунктів припиняються з дня початку здійснення відповідною військовою адміністрацією своїх повноважень. У разі утворення районних, обласних військових адміністрацій у день набрання чинності актом Президента України про їх утворення припиняються повноваження відповідних районних, обласних військово-цивільних адміністрацій. (ч. 9 ст. 4 Закону).
На виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 68/2022 на базі існуючих районних державних адміністрацій утворено відповідні районні військові адміністрації.
У зв`язку із зазначеним вище та розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації – начальника обласної військової адміністрації від 02.03.2022 № 5-рк «Щодо переведення Закарпатської області з мирного на воєнний стан» на підставі розпорядженням Мукачівської районної військової адміністрації від 02.03.2022 № М-32дск здійснено перехід Мукачівської районної адміністрації на організаційно-штатну структуру особливого періоду з моменту введення ступеня готовності повна в пункті постійної дислокації.
При цьому затверджено організаційно-штатну структуру районної державної адміністрації – районної військової адміністрації в особливий період, що відрізняється від тої, яка існувала до введення воєнного стану.
Окрім того, з метою організації сталого і ефективного управління, забезпечення виконання мобілізаційних завдань, з урахуванням особливостей функціонування районної військової адміністрації в умовах особливого періоду розпорядженням Мукачівської районної військової адміністрації від 02.03.2022 № М-31дск на час воєнного стану було затверджено штатний розпис, функції апарату і структурних підрозділів Мукачівської районної військової адміністрації.
Всім вищезазначеним документам присвоєно гриф «Для службового користування», що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що станом на 05.04.2022, тобто день подання ОСОБА_1 запиту, а саме: що стосується вакантних посад та кваліфікаційних вимог до таких Мукачівської районної військової адміністрації, було надано статус інформації з обмеженим доступом. При цьому, з урахуванням запровадження в Україні воєнного стану та пов`язаної з цим специфіки діяльності районної військової адміністрації запитувана ОСОБА_1 інформація не могла бути надіслана в порядку Закону, оскільки це б суперечило інтересам національної безпеки.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої про те, що ОСОБА_1 фактично не відмовлено у доступі до запитуваної нею інформації, а тільки повідомлено, що така буде надана після припинення в Україні воєнного стану.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2023 року у справі № 260/1525/22 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
 
Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. С. Затолочний