УХВАЛА

18 березня 2024 року 
м. Київ

справа №990/69/24
адміністративне провадження №П/990/69/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Жука А.В.,  Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М.,  Радишевської О.Р., 
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 990/69/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій та бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,   

УСТАНОВИВ:
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Верховного Суду як до суду першої інстанції з позовною заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач, ВККС України), у якій просить:
1) поновити строк звернення до суду;
2) визнати протиправним проведення співбесіди ВККС України 17 січня 2024 року в межах кваліфікаційного оцінювання судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді;
3) встановити відсутність компетенції (повноважень) члена ВККС України доповідача ОСОБА_2 , а також членів ВККС України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у справі кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді судді Дніпровського районного суду міста Херсона ОСОБА_1 та щодо дослідження досьє та проведення співбесіди в межах кваліфікаційного оцінювання судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді 17 січня 2024 року;
4) визнати протиправними дії ВККС України щодо надання доступу до повної версії суддівського досьє судді України ОСОБА_1 в справі кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді судді Дніпровського районного суду міста Херсона ОСОБА_1 представникам Громадської ради доброчесності у новому складі 2023 - 2024 роках;
5) визнати протиправним та скасувати рішення ВККС України № 18/ко-24 від 17 січня 2024 року щодо дослідження досьє та проведення співбесіди в межах кваліфікаційного оцінювання судді Білозерського райсуду Херсонської області ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді;
6) визнати бездіяльність ВККС України щодо нерозгляду заяви та ухвалення рішення у пленарному складі відповідно до пункту 17 Регламента ВККС України, про внесення Вищій раді правосуддя подання про звільнення члена Комісії ОСОБА_2 у зв`язку з виявленням таких обставин щодо члена ВККС України - доповідача ОСОБА_2 як грубе нехтування обов`язками, що є несумісними зі статусом члена Комісії, протиправними та зобов`язати ВККС України розглянути заяву від 17 січня 2024 року, а в процесі підготовлення до розгляду заяви провести ефективне розслідування дій та перевищення повноважень доповідача ОСОБА_2 у справі судді Дніпровського районного суду міста Херсона ОСОБА_1 відповідно до рішення ВККС України 133/зп -18 від 07 червня 2018 року.
Одночасно з пред`явленням позову на підставі вимог статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивачка подала заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, передбачені статтею 151 КАС України, шляхом зупинення дії рішення ВККС України № 18/ко-24 від 17 січня 2024 року щодо дослідження досьє та проведення співбесіди в межах кваліфікаційного оцінювання судді Білозерського райсуду Херсонської області ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді результатом чого ухвалено "Визнати, що суддя Білозерського райсуду Херсонської області ОСОБА_1 за результатом кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді набрала 446,125 бала. Визнати суддю Білозерського райсуду Херсонської області ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді. Внести Вищій раді правосуддя подання про звільнення судді Білозерського райсуду Херсонської області ОСОБА_1 із займаної посади " до ухвалення рішення судом та набрання законної сили" та "Заборонити відповідачу ВККС України вчиняти такі дії: Розголошувати (оприлюднювати) рішення на сайті ВККС України як таке, що підриває довіру до судової влади (вливає на репутацію судді), адже містить відомості, які не відповідають дійсності та вливає на репутацію України на міжнародній арені, а також підготувати, підписувати Членам ВККСУ та Вносити Вищій раді правосуддя подання про звільнення судді Білозерського райсуду Херсонської області ОСОБА_1 із займаної посади до закінчення розгляду судової справи по сутті та ухвалення рішення судом (набрання законної сили рішення суду).
Ознайомившись із змістом вказаної заяви позивачки про забезпечення позову, Суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина друга статті 150 КАС України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що пунктом 1 частини третьої статті 151 КАС України визначено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії.
Встановлена наведеною нормою заборона є імперативною, будь-яких виключень із встановленого нею правила чинними нормативно-правовими актами не передбачено.
Оскільки позивачка просила обрати видом забезпечення позову зупинення оскаржуваного рішення ВККС України, який відповідно до статті 106 Конституції України є актом ВККС України, заява позивачки в розумінні спеціальної норми статті 151 КАС України задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................
Л.О. Єресько
А.В. Жук 
 Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко 
 О.Р. Радишевська 
Судді Верховного Суду