Справа № 132/2027/23
Провадження № 22-ц/801/60/2024
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач:Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року	  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,
суддів Стадника І. М., Сопруна В. В.,
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Сенс Банк»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,  
розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Аліменка Ю. О. в порядку спрощеного позовного провадження в м. Калинівка Вінницької області,
у цивільній справі № 132/2027/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:
Короткий зміст вимог
У червні 2023 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі – АТ «Сенс Банк», банк) звернулося в суд із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов обґрунтовано тим, що 19.11.2019 між АТ «Альфа - Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про надання споживчого кредиту №501206594, відповідно до умов якої позивач зобов`язується надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши відповідачу кредит. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, порушив умови кредитного договору в результаті чого станом на 22.01.2023 має прострочену заборгованість у розмірі 43 624,13 грн. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501206594 від 19.11.2019р. у розмірі – 30 628 грн 51 коп., станом на 22.01.2023.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» 1884 грн 44 коп. понесених судових витрат.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідач допустив порушенням умов договору щодо своєчасної та повної сплати частини кредиту та плати за користування ним відповідно до погодженого сторонами графіку, в зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення суми кредиту в повному обсязі достроково, позичальником не спростовано наданий банком розрахунок заборгованості за кредитом та процентами, отже, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс банк» заборгованості за кредитним договором № 501206594 від 19.11.2019 в розмірі 30 628,51 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 26 511,30 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 4 117,21 грн. Разом з тим, оскільки обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої неможливе встановлення комісії, тому місцевий суд відмовив в задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення комісії у розмірі 12 995,62 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову АТ «Сенс Банк» в повному обсязі, стягнути на його користь з позивача судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги у сумі 4 026,00 грн.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 09 листопада 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Войтко Ю. Б., судді: Стадник І. М., Сопрун В. В.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 листопада 2023 року після усунення недоліків апеляційної скарги відкрито апеляційне провадження у справі, надано позивачеві строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач погоджується із висновком суду, щодо неправомірності встановлення комісії за обслуговування кредиту у нібито укладеному кредитному договорі № 501206594 від 19.11.2019. Разом з тим, з незрозумілих причин, суд першої інстанції, під час розгляду справи не звернув уваги на те, що у наданому позивачем розрахунку зазначається про сплату відповідачем (15 графа розрахунку) на користь банку - 31 898,34 грн, які були зараховані в рахунок погашення комісії за обслуговування. Звертає увагу, що судом першої інстанції не взято до уваги постанову Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19. Враховуючи висновок місцевого суду про незаконність нарахування банком комісії за обслуговування, вважає, що ці 31 898,34 грн повинні були зараховуватись банком в рахунок погашення тіла нібито отриманого кредиту та відсотків. Отже розрахунок «заборгованості» повинен бути наступним: 26 511,30 грн (заборгованість за тілом кредиту) + 4 117,21 грн (заборгованість по відсоткам) – 31 898,34 грн (сплачена відповідачем комісія за обслуговування кредиту) = - 1 269,83 грн. 
Своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом установлено, що 19.11.2019 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501206594, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 62 180,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом 16,99% річних строком на 42 місяців (а.с.4-5).
Відповідно до оферти ОСОБА_1 запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти з ним угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».
Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 62 180,00 грн, процентна ставка 16,99 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 42 місяці. Дата повернення кредиту вказана до 19.05.2023 року (п. 2 Оферти).
Згідно з п.3 Оферти кредит надається позичальнику для: власних потреб - розмір 34 190,87 грн, спосіб видачі переказ на рахунок відкритий в АТ «Альфа Банк»;
повернення заборгованості за кредитним договором № 484020675 від 16.02.2018 – розмір 20 809,13 грн, спосіб видачі переказ на рахунок відкритий в АТ «Альфа Банк»;
оплата страхового платежу в розмірі 6 930,00 грн згідно з умовами комплексного Договору добровільного страхування ризиків позичальника, спосіб оплати переказ коштів на рахунок ПрАТ «СК«Альфа Страхування» відкритий в АТ «Альфа Банк»;
оплата страхового платежу в розмірі 250,00 грн згідно з умовами Договору добровільного страхування фінансових ризиків позичальника за програмою «Альфа-Сервіс», спосіб оплати переказ коштів на рахунок ПрАТ «СК«Альфа Страхування» відкритий в АТ «Альфа Банк».
Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 501206594 від 19.11.2019.
Також з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту 62 180,00 грн, строк кредитування 42 місяці, процентну ставку 16,99%, а також неустойку (штраф) в розмірі 200 грн. за кожне прострочення платежу від 1 до 4 днів та 400 грн. за кожне прострочення платежу, яке триває 5 і більше днів.
01.12.2022 найменування АТ «Альфа - Банк» змінено на АТ «Сенс Банк».
Як встановлено з витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 Національним банком України внесений запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»).

Позиція суду апеляційної інстанції
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно положень частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону судове рішення у повній мірі не відповідає.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції
Перевіряючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції допущено неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, з огляду на таке.
Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
16 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України від 22 вересня 2011 року N 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким частину четверту статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» доповнено нормою такого змісту: кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Оскільки відповідач допустив порушенням умов договору щодо своєчасної та повної сплати частини кредиту та плати за користування ним відповідно до погодженого сторонами графіку, в зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення суми кредиту в повному обсязі достроково, позичальником не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості кредитом та процентами, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс банк» заборгованості за кредитним договором № 501206594 від 19.11.2019 в розмірі 30 628,51 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 26 511,30 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 4 117,21 грн.
Судом встановлено, що відповідно до пункту 1 Оферти за обслуговування кредиту (послуги з розрахунково-касового обслуговування) банк встановлює комісійну винагороду в розмірі 1,90% від суми кредиту щомісяця.
Проте банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Відтак позивач не мав права встановлювати такі платежі, оскільки вони покладають на боржників обов`язок компенсувати можливі фінансові ризики банківської установи, отже вказане положення кредитного договору є нікчемним.
Отже, оскільки обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої неможливе встановлення комісії, то суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позовні вимоги банку в частині стягнення комісії у розмірі 12 995,62 грн не підлягають задоволенню, з чим погодився позивач та не оскаржував рішення суду в цій частині.
Разом з тим, суд першої інстанції, під час розгляду справи не взяв до уваги те, що у наданому позивачем розрахунку зазначається про сплату відповідачем (15 графа розрахунку) на користь банку - 31 898,34 грн, які були зараховані в рахунок погашення комісії за обслуговування.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19 зазначила: «Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити cпip по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення». 
Так, дослідивши виписку по рахунку за  кредитною карткою за період 19 листопада 2019 року та 22 січня 2023 року та розрахунок заборгованості за кредитом, станом на 22 січня 2023 року, колегією суддів було встановлено, що відповідачем сплачено на користь банку 31 898,34 грн, які були зараховані в рахунок погашення комісії за обслуговування.
Тобто ОСОБА_1 погашено заборгованість в розмірі 31 898,34 грн, яка не врахована в розрахунку, а отже відповідачем було сплачено заборгованість на виконання вимог кредитного договору, яка становить: 26 511,30 грн (заборгованість за тілом кредиту) + 4 117,21 грн (заборгованість по відсоткам) – 31 898,34 грн (сплачена відповідачем комісія за обслуговування кредиту) = - 1 269,83 грн. 
Отже апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що у справі наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором № 501206594 від 19.11.2019 в розмірі 30 628,51 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 26 511,30 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 4 117,21 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційний суд вважає, що аргументи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а тому рішення місцевого суду в частині задоволених позовних вимог та вирішення питання щодо розподілу судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. 

Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи задоволення вимог апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача належить стягнути 4 026 грн 00 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , задовольнити.
Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року в частині задоволених позовних вимог та вирішення питання щодо розподілу судового збору скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501206594 від 19.11.2019 у розмірі – 30 628 (тридцять тисяч шістсот двадцять вісім) грн 51 коп., станом на 22.01.2023 – відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ: 23494714) на користь  ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) грн 00 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                  Ю. Б. Войтко

Судді:                                                           І. М. Стадник

                                                         В. В. Сопрун