ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року	Львів	Справа № 460/10619/23 пров. № А/857/17677/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Запотічного І.І., Матковської З.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року (ухвалене головуючим – суддею Щербаков В.В. у м. Рівне) у справі № 460/10619/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТОТРАК» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів,

                                                        ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2022/001036 та Рішення про коригування митної вартості № UA204020/2022/000056/2 від 02.11.2022.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що декларантом разом з МД № UA204020/2022/028330 подані до митного органу усі належні документи, які підтверджують митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Проте, митний орган надіслав декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів із зазначенням про наявність у поданих документах розбіжностей та неточностей. Позивач вказує, що жодних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. У подальшому митним органом сформовані Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та Рішення про коригування митної вартості, відповідно до яких скориговано митну вартість товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості. Відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Позивач вказує, що такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки до митного оформлення декларант надав усі без винятку належні документи щодо заявленої ціни товарів.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості № UA204020/2022/000056/2 від 02.11.2022 та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2022/001036.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що декларантом надані митному органу усі належні документи, які підтверджували числові значення складових митної вартості товару, а контролюючий орган не обґрунтував наявності у поданих документах розбіжностей, неточностей чи неповноти відомостей, що зазначені у них.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зокрема зазначає, що митну вартість імпортованих товарів було визначено на підставі раніше визначеної митницею митної вартості. Тому, відповідач вказує, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України.
Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ототрак» (Покупець) та OPOLTRANS Sp.Z O.O. (Продавець) укладений Контракт від 16.05.2022 № 04/05/EXP/2022 (далі - Контракт № 04/05/EXP/2022), предметом якого є продаж товару - автозапчастин, хімії та аксесуарів до вантажних автомобілів).
З метою митного оформлення товару декларант подав до митного органу МД № 204020/2022/028330 з визначенням вартості товару: 92125,32 EURO, за основним методом - ціною Контракту (графа 43 Код МВВ 1 МД).
Митним органом прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів від 02.11.2022 № UA204020/2022/000056/2 (далі - Рішення № UA204020/2022/000056/2) яким митну вартість товарів скориговано за другорядним резервним методом.
Графа 33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості Рішення № UA204020/2022/000056/2:
I. Митна вартість імпортованого товару № 1, 3, 4, 5 не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, у зв`язку з: 1. Відмовою в наданні додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст. 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.;
II. Митниця володіє інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, схожих призначенням країною виробництва тощо, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару:
№ 85 за МД UA204020/2022/22436 від 08.09.2022 за ціною 4,25 дол. США за кг
№ 83 за МД UA209140/2022/99479 від 23.09.2022 за ціною 4,25 дол. США за кг;
№ 80 за МД UA100390/2022/405283 від 08.09.2022 за ціною 6,16 дол. США за кг
№ 79 за МД UA209140/2022/98558 від 21.09.2022 за ціною 6,16 дол. США за кг
№ 75 за МД UA204020/2022/20451 від 17.08.2022 за ціною 4,22 дол. США за кг;
№ 74 за МД UA209170/2022/68959 від 06.09.2022 за ціною 4,21 дол. США за кг;
№ 73 за МД UA100190/2022/27228 від 22.09.2022 за ціною 3,85 дол. США за кг;
№ 35 за МД UA209140/2022/96638 від 17.09.2022 за ціною 7,51 дол. США за кг
№ 34 за МД UA209170/2022/81111 від 14.10.2022 за ціною 4,07 дол. США за кг
№ 11 за МД UA205030/2022/25376 від 06.09.2022 за ціною 3,14 дол. США за кг
№ 5 за МД UA205030/2022/25353 від 06.09.2022 за ціною3,17 дол. США за кг;
III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, витребуваних згідно вимоги митниці, таких як: відповідна бухгалтерська документація.
IV. За результатом проведеної відповідно до положень ч. 4 ст. 57 МКУ процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятої до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МКУ), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МКУ), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ.
При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці із врахуванням обсягів товарів:
товар №5 - (МД U4205030/2022/25353 від 06.09.2022), числове значення митної вартості товару становить 83990,6786 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення 2310,7754 EUR;
товар №11 - (МД UA205030/2022/25376 від 06.09.2022) числове значення митної вартості товару становить 51384,2194 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення - 1413,6972 EUR;
товар №34 - (МД UA209170/2022/81111 від 14.10.2022 ), числове значення митної вартості товару становить 73241,8676 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення -2015,0510 EUR;
товар №35 - (МД UA209140/2022/96638 від 17.09.2022 ), числове значення митної вартості товару становить 88815,3582 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення -2443,5133 EUR;
товар №73 - (UA100190/2022/27228 від 22.09.2022 ), числове значення митної вартості товару становить 21470,1729 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення - 590,6935 EUR;
товар №74 - (UA209170/2022/68959 від 06.09.2022 ), числове значення митної вартості товару становить 155184,6718 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення - 4269,4848 EUR;
товар №75 - (МД UA204020/2022/20451 від 17.08.2022 ), числове значення митної вартості товару становить 714028,8689 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення - 19644,5651 EUR;
товар №79 - (МД UA209140/2022/98558 від 21.09.2022 ), числове значення митної вартості товару становить 17232,6204 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення - 474,1087 EUR;
товар №80 - (МД UA100390/2022/405283 від 08.09.2022 ), числове значення митної вартості товару становить 118938,8701 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення 3272,2800 EUR;
товар №83 - (МД UA209140/2022/99479 від 23.09.2022), числове значення митної вартості товару становить 4662,5354 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення - 128,2770 EUR;
товар №85 - (МД UA204020/2022/22436 від 08.09.2022), числове значення митної вартості товару становить 1585,2620 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення - 43,6141 EUR.
Митним органом сформована Картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2022/001036 (далі - Картка відмови), якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.
Причини відмови: Митна вартість товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; неподанням декларантом всіх додаткових документів, витребуваних митним органом, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.
Позивач вважаючи спірні рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі –МК України), є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК України).
Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18.
Відповідно до частин 1-3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частинами 6, 7 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до частин 1-4 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
За приписами ч. 8 ст. 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Отже, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у правильності визначення декларантом митної вартості.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару.
Так, заявник визначив митну вартість товару за основним методом – ціною Контракту.
На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу документи, визначені ч. 2 ст. 53 МК України, зокрема: Контракт №04/05/EXP/2022 від 16.05.2022; Специфікація №9 від 05.10.2022р; Рахунок фактура (інвойс) (Commercial invoice) № Х01/22000327 від 27.10.2022; Рахунок-проформа (Proforma invoice) № 64798 від 05.10.2022; Сертифікат про походження товару №PL/MF/AR0295542 від 28.10.2022; CMR № б.н. від 28.10.2022р; Відвантажувальна специфікація від 27.10.2022; Прайс лист з 05.10.2022р. по 31.10.2022; Митна декларація країни відправлення MRN22PL3810100252370 від 28.10.2022; Квитанція SWIFT № 235 від 06.10.2022; Заключна виписка з АТ КБ «Приватбанк» за 06.10.2022; Квитанція SWIFT № 241 від 27.10.2022; Заключна виписка з АТ КБ «Приватбанк» за 27.10.2022; Лист Вих. № 0211-1 від 02.11.2022; Лист-опис товару від 01.11.2022; Лист від продавця про переплату від 02.11.2022; Договір доручення № 19/12/19 щодо надання послуг з декларування; Договір № 07/10/2022 транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 07.10.2021; Договір № 29/09 про транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів у міжнародному сполученні від 29.09.2022; Рахунок-фактура №149 від 01.11.2022 на оплату за надані транспортно-експедиційні послуги; Прибуткова накладна № 49 від 16.06.2022; Прибуткова накладна № 58 від 20.07.2022; Прибуткова накладна № 65 від 20.07.2022; Прибуткова накладна № 69 від 03.08.2022; Прибуткова накладна № 70 від 03.08.2022; Прибуткова накладна № 83 від 17.08.2022; Прибуткова накладна № 99 від 07.09.2022; Прибуткова накладна № 112 від 12.10.2022; Прибуткова накладна №113 від 12.10.2022; Видаткова накладна № 108 від 21.06.2022; Видаткова накладна № 140 від 25.07.2022; Видаткова накладна № 162 від 08.08.2022; Видаткова накладна № 170 від 08.08.2022; Видаткова накладна № 195 від 23.08.2022; Видаткова накладна № 196 від 24.08.2022; Видаткова накладна № 197 від 24.08.2022; Видаткова накладна № 204 від 25.08.2022; Видаткова накладна № 208 від 25.08.2022; Видаткова накладна № 276 від 20.09.2022; Видаткова накладна № 279 від 21.09.2022; Видаткова накладна № 280 від 21.09.2022; Видаткова накладна № 281 від 21.09.2022; Видаткова накладна № 282 від 21.09.2022; Видаткова накладна № 284 від 21.09.2022; Витяги з сайту щодо цінової інформації по товарах.
Колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що оскаржуване Рішення № UA204020/2022/000056/2 не містить жодного опису обставин щодо наявності у поданих декларантом документах розбіжностей та / або наявності ознак підробки або такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивач (декларант) для підтвердження заявленої митної вартості товару подав до митного органу всі необхідні для цього документи, які містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також відомості про ціну, яка була сплачена за товар.
Із змісту представлених документів можна чітко та однозначно встановити вартість придбання товарів, при цьому наявність будь-яких обставин, що є визначальними за цих умов та змінюють їхню вартість, відповідачем не доведено.
Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.
Крім цього, згідно з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару підставою для коригування митної вартості товару також слугувала інформація щодо митного оформлення схожих товарів з вищим рівнем митної вартості.
Щодо таких доводів, Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Ба більше, як вірно зазначив суд першої інстанції, що оскаржуване Рішення № UA204020/2022/000056/2 не містить інформації (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої ним, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Митним органом не враховано, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Звідси, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена в судовому порядку, а тому спірні рішення відповідача про коригування митної вартості та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є необґрунтованими та безпідставними, що має наслідком визнання їх протиправними та скасування.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі № 460/10619/23 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	З. М. Матковська