ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 676/4253/21
Провадження № 22-ц/4820/69/24

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Дубова М.В.,
з участю представників апелянта та відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2022 року, суддя Шевцова Л.М., за позовом керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Хмельницьке обласне управління лісового та мисливського господарства, до ОСОБА_1 , Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, про визнання недійсним розпорядження, скасування реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

У липні 2021 року керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури, (далі – прокурор), звернувся в суд з уточненими у подальшому позовними вимогами в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, (далі – Хмельницька облдержадміністрація), державного підприємства «Кам`янець-Подільське лісове господарство», (далі – ДП «Кам`янець-Подільське лісове господарство»), до ОСОБА_1 , Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області (далі – Кам`янець-Подільська райдержадміністрація), третя особа – Хмельницьке обласне управління лісового та мисливського господарства (далі – Хмельницьке ОУЛМГ), про визнання розпорядження недійсним, скасування реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати недійсним розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області від 02 жовтня 2009 року №721/2009-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 »; скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1053 га, з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041, із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно усіх зареєстрованих щодо цієї ділянки речових прав та їх обтяжень; зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,1053 га, з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041 державі в особі Хмельницької обласної державної адміністрації з правом постійного користування ДП «Кам`янець-Подільське лісове господарство».
Позовна заява мотивована тим, що розпорядженням Кам`янець-Подільської райдержадміністрації від 02 жовтня 2009 року №721/2009-р затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,1053 га, кадастровий номер 6822489500:09:005:0041, розташовану на території Чабанівської сільської ради за межами населених пунктів і призначену для ведення індивідуального садівництва. На підставі цього розпорядження, 25 грудня 2009 року ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №125734, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0109755950179.
Відповідно до інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 19 квітня 2021 року №189, спірна земельна ділянка, відповідно до Публічної кадастрової карти та матеріалів лісовпорядкування 2001 та 2011 років, накладається на квартал 45 Подільського лісництва та квартал 7 Староушицького лісництва ДП «Кам`янець-Подільське лісове господарство».
Зазначив, що передача спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 відбулася з порушенням вимог закону, оскільки на момент передачі земельна ділянка з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041 відносилася до земель лісогосподарського призначення державної власності та перебувала у постійному користуванні ДП «Кам`янець-Подільське лісове господарство», в межах лісового заказника місцевого значення «Староушицький». Натомість, Кам`янець-Подільська райдержадміністрація за відсутності відповідних повноважень і згоди позивача, всупереч установленого порядку, змінила цільове призначення вказаної ділянки та передала її у власність ОСОБА_1 .
Оскільки спірна земельна ділянка перебуває під особливою охороною держави, має обмежений режим господарювання та не може передаватися у приватну власність, то її зайняття не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави, відтак у порядку задоволення негаторного позову ОСОБА_1 зобов`язана повернути цю ділянку державі в особі Хмельницької облдержадміністрації з правом постійного користування ДП «Кам`янець-Подільське лісове господарство».
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
В мотивувальній частині свого рішення суд, зокрема, зауважив, що відповідно до норм закону територіальним органом центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері земельних відносин, є Держгеокадастр та його структурні підрозділи, і саме такі органи наділені правом встановлювати чи спростовувати інформацію, пов`язану з порушенням норм земельного законодавства, в тому числі набуття і реалізації права на землю. 
Згідно з інформацією, отриманою з Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041 не накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 6822489500:09:004:0005, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Кам`янець-Подільський лісгосп». 
Прокурор не довів віднесення спірної земельної ділянки до категорії земель лісогосподарського призначення. 
Спірна ділянка була сформована як об`єкт цивільних прав із земель сільськогосподарського призначення та передана у приватну власність ОСОБА_1 з додержанням вимог чинного законодавства. 
Вимоги про визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041 із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав усіх зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень не підлягають задоволенню, оскільки обраний прокурором спосіб захисту є неефективним, оскільки не призведе до захисту чи відновлення порушеного речового права держави у разі його наявності, зокрема, повернення у володіння або користування спірної земельної ділянки. 
В апеляційній скарзі заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, пославшись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності, перебуває у постійному користуванні Підприємства в межах лісового заказника місцевого значення «Староушицький» і не може бути передана у приватну власність. Зібрані докази достатньо та об`єктивно вказують на незаконність передачі цієї ділянки у приватну власність ОСОБА_1 . Суд першої інстанції не застосував норми чинного законодавства, не врахував правових позицій Верховного Суду, не дав належної оцінки дослідженим доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову. 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 грудня 2022 року апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури залишено без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2022 року – без змін.
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що подані прокурором докази у сукупності з іншими даними справи об`єктивно та достатньо не підтверджують факту передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки із земель лісогосподарського призначення державної власності. Водночас, докази у справі вказують на те, що спірна земельна ділянка передана у власність ОСОБА_1 для ведення садівництва з дотриманням вимог чинного законодавства.
В той же час, суд апеляційної інстанції зазначив, що у разі обґрунтованості позову прокурора земельна ділянка мала бути повернена державі в порядку задоволення негаторного позову, тому позивачем обрано належний спосіб захисту цивільного права. Висновок суду першої інстанції про обрання прокурором неефективного способу захисту цивільного права є помилковим. Однак, оскільки ця невідповідність не вплинула на правильність вирішення спору, тому в силу частини другої статті 376 ЦПК України рішення суду не може бути скасоване.
Постановою Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року касаційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 грудня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
При цьому, Верховний Суд зауважив, що суди попередніх інстанцій не врахували приписи пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України, не надали оцінки планово-картографічним матеріалам лісовпорядкування Хмельницької області, Кам`янець-Подільського району (державному акту на право користування землею 1980 року, планшетам), які були долучені прокурором, які є належними доказами у справі, виходячи зі змісту інформації, яку вони містять. Також, апеляційний суд, не звернув увагу на ту обставину, що прокурор, звертаюсь до суду з позовом у цій справі, вказував на те, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах лісового заказника місцевого значення, правове регулювання таких земель встановлено статтями 25, 26, 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».
В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги. 
Представник відповідача в суді проти апеляційної скарги заперечила, підтримала оскаржуване судове рішення. 
Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. Висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Встановлено, що розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 04 березня 2008 року №134/2008-р ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,12 га, з метою передачі у власність для ведення садівництва, розташованої на території Чабанівської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, за межами населених пунктів.
У 2009 році фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , на замовлення ОСОБА_1 виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки останній для ведення індивідуального садівництва на території Чабанівської сільської ради, за межами населеного пункту Чабанівської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, який містить вихідну земельно-кадастрову документацію та довідку згідно форми 6-зем від 07 вересня 2009 року №2007р про належність земельної ділянки, яка відводиться у власність ОСОБА_1 , до категорій земель сільськогосподарського призначення. Експлікацією земель за формою 6 зем. також підтверджено віднесення спірної земельної ділянки до категорій земель сільськогосподарського призначення. Ця технічна документація погоджена в установленому порядку та була об`єктом державної експертизи землевпорядної документації від 06 серпня 2009 року №815 (а.с. 141-155, т. 1).
Розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 02 жовтня 2009 року №721/2009-р затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,1053 га, для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Чабанівської сільської ради, за межами населених пунктів (а.с. 12, т. 1).
На підставі цього розпорядження, 25 грудня 2009 року було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №125734, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0109755950179, кадастровий номер земельної ділянки 6822489500:09:005:0041 (а.с. 14, т. 1).
Земельна ділянка площею 0,1053 га, з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041, зареєстрована як об`єкт цивільних прав у Державному земельному кадастрі, (категорія земель – землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки – для ведення індивідуального садівництва, код цільового призначення – 01.05) (а.с. 15, т. 1).
Згідно з інформаційною довідкою ДП «Кам`янець-подільський лісгосп» від 30 квітня 2021 року №126 та від 15 червня 2021 року №195, ряд земельних ділянок, у тому числі земельна ділянка з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041, які за даними публічної кадастрової карти передані у приватну власність для ведення садівництва, співпадають з матеріалами базового лісовпорядкування (планшети 2001, 2011 років), в результаті накладення цифрових баз Держгеокадастру та Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект». Ці ділянки входили до складу Новоушицької лісомеліоративної станції, частина якої передана в постійне користування ДП «Кам`янець-подільське лісове господарство». В 2014 році виготовлено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), на підставі якої реєстратором проведено нанесення меж державного лісового фонду ДП «Кам`янець-подільський лісгосп». Відповідно до публічної кадастрової карти перераховані земельні ділянки (у тому числі земельна ділянка з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041), знаходяться за межами нанесеної лінії (а.с. 22, 23, т. 1).
Згідно з інформацією Управління у Кам`янець-Подільському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02 листопада 2021 року №18-22-0.371-398/32-21, за даними публічної кадастрової карти земельна ділянка ОСОБА_1 не накладається на земельну ділянку, яка відображена та зазначена у планово-картографічних матеріалах лісовпорядкування, які містяться у технічній документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на території Чабанівської сільської ради ДП «Кам`янець-подільське лісове господарство» (а.с. 139, т. 1).
В листі Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект» від 19 квітня 2021 року №189 надано фрагмент з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталу 45 Подільського лісництва ДП «Кам`янець-подільський лісгосп» та кварталу 7 Староушицького лісництва цього ж підприємства і межами їх таксаційних виділів відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2001 та 2011 років та межею земельної ділянки згідно з поданим кадастровим номером (а.с.19-21, т.1).
Як повідомило Хмельницьке ОУЛМГ в листі від 29 квітня 2021 року №03-484 (без картографічного матеріалу), за інформацією ДП «Кам`янець-подільський лісгосп» виявлено накладення ряду земельних ділянок, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041, на земельну ділянку лісового фонду, на вилучення якої лісгосп згоди не давав (а.с. 26, т. 1).
Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ДП «Кам`янець-подільське лісове господарство» для ведення лісового господарства на території Чабанівської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, виготовленої приватним підприємством «Хмельницькгеопроект» у 2014 році, до складу земельної ділянки з кадастровим номером 6822489500:09:004:0005 не входить спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041 (а.с. 44-51, т. 1).
Згідно з інформацією Департаменту природних ресурсів та екології Облдержадміністрації від 05 травня 2021 року №04.1/2370 (без картографічного матеріалу), ряд земельних ділянок, у тому числі земельна ділянка з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041, знаходяться на території ландшафтного заказника місцевого значення «Староушицький» площею 2715,0 га, створеного рішенням Хмельницької обласної ради від 17 грудня 1993 року №3. Заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, щодо якого встановлено особливий режим охорони, відтворення та використання (а.с. 25, т. 1).
Згідно з повідомленням ТОВ «Джафар» від 27 січня 2022 року, яке є ліцензійною землевпорядною організацією, за даними публічної кадастрової карти земельна ділянка, площею 0,1053 га, кадастровий номер 6822489500:09:005:0041, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , не накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 6822489500:09:004:0005, яка перебуває у користуванні ДП «Кам`янець-подільське лісове господарство», а знаходиться поряд (а.с. 226, т. 1).
Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах (частина друга статті 1 ЛК України; тут і далі – у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
В Україні ліси та землі лісогосподарського призначення є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (частина третя статті 1 ЛК України).
Лісова ділянка – ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі (частина четверта статті 1 ЛК України).
За змістом частини другої статті 3 ЗК України, (тут і далі – у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), земельні відносини, що виникають при використанні лісів регулюються ЗК України, а також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому кодексу.
Самостійною категорією земель за основним цільовим призначенням є землі лісогосподарського призначення (пункт «е» частини першої статті 19 ЗК України).
До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (частина перша статті 5 ЛК України).
Ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів (стаття 63 ЛК України).
Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 ЗК України).
Оскільки земельна ділянка та права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин треба визначати згідно з нормами земельного та лісового законодавства про використання й охорони лісового фонду.
До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів (пункт «а» частини другої статті 55 ЗК України).
Порядок вилучення земельних ділянок визначений статтею 149 ЗК України, згідно з частиною першою якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності (крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті), які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті (частини друга, п`ята статті 149 ЗК України).
Відповідно до пункту «г» частини 4 статті 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з положеннями статті 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», (у редакції на час передання спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 ), до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.
Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986 року, планшети лісовпорядкування належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. Відтак, вирішуючи питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства, необхідно враховувати пункт 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України.
Як вбачається з матеріалів справи, Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією передано у приватну власність ОСОБА_1 для ведення індивідуального садівництва земельну ділянку лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, яка перебуває у користуванні ДП «Кам`янець-Подільське лісове господарство», що підтверджується, у тому числі, інформацією Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 19 квітня 2021 року №189, публічною кадастровою картою та планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування ДП «Кам`янець-Подільське лісове господарство», які є належними та достатніми доказами для висновку про накладення спірної земельної ділянки на землі лісового фонду, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі №488/5027/14-ц, від 18.01.2023 року у справі №488/2807/17, постановах Верховного Суду від 31.05.2023 року у справі №372/3809/17, від 16.08.2023 року у справі №676/4200/21.
Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. 
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
Суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, невірно застосував норми матеріального права, та не врахував, що прокурором належним чином доведене накладення спірної земельної ділянки на землі природно-заповідного та лісового фонду, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, апеляційний суд проводить розподіл судових витрат наступним чином.
З урахуванням результату розгляду апеляційної скарги, позовні вимоги задоволено повністю, відтак з Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області та ОСОБА_1 , за розгляд справи в суді першої інстанції підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270 грн. та 4540 грн. відповідно. 
В судах апеляційної та касаційної інстанцій Хмельницькою обласною прокуратурою сплачено 10215 грн. та 13620 грн. судового збору, відтак вказані суми підлягають компенсації за рахунок відповідачів, Кам`янець-Подільської РДА Хмельницької області та ОСОБА_1 , а саме, в сумі 3405 грн. з Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області в суді апеляційної інстанції та 4540 грн. в суді касаційної інстанції, з ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції в розмірі 6810 грн. та 9080 грн. в суді касаційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив: 

Апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задовольнити.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов задовольнити.
Визнати недійсним розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області від 02 жовтня 2009 року №721/2009-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 ».
Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1053 га, з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041. Припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно усі зареєстровані щодо цієї ділянки речові права та їх обтяження. 
Зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,1053 га, з кадастровим номером 6822489500:09:005:0041 державі в особі Хмельницької обласної державної адміністрації з правом постійного користування ДП «Кам`янець-Подільське лісове господарство».
Стягнути з Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області на користь Хмельницької обласної прокуратури 2270 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді першої інстанції, 3405 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції та 4540 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді касаційної інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури 4540 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді першої інстанції, 6810 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції та 9080грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді касаційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 17 січня 2024 року.

Судді:                                                                        Р.С. Гринчук

                                                                               А.М. Костенко

                                                                               Т.В. Спірідонова