ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/7135/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Малиш Н.І., Баранник Н.П.,     
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу   Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на додаткове рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду  від 14 серпня 2023 року (головуючий суддя: Врона О.В.), по адміністративній справі №160/1742/23,
за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги (недоїмки), - 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у справі №160/7135/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області(далі  ГУ ДПС у Дніпропетровській області) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) – задоволено,визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-280380-55У від 14.12.2022 року ГУ  ДПС у Дніпропетровській області,  щодо нарахування боргу ОСОБА_1 у розмірі 37788, 74 грн. із сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. На користь позивача за рахунок його бюджетних асигнувань відповідача стягнуто судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073,60 грн.
Позивач 03.08.2023 року   звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з ГУ ДПС у Дніпропетровській області,   витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Додатковим рішенням суду першої інстанції від 14.08.2023 року  заяву задоволено частково, стягнуто на користь позивача  за рахунок бюджетних асигнувань  ГУ ДПС у Дніпропетровській області   витрати на правничу допомогу  у розмірі 5 000 грн. 
Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції , ГУ ДПС у Дніпропетровській області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення, та відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов.
Справа судом апеляційної інстанції  розглянута  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1  ст. 311 КАС України  у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду у відповідності до  ст. 308 КАС України в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не  підлягає   задоволенню з огляду на наступне.
Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або під-лягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч.5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (на-дання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.6,7  ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами;
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.  
За правилами ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа;
          розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом вста-новленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорцій-ним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її ви-рішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 КАС України).
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, у випадку задоволення позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Матеріали справи свідчать, що заявлені позивачем до стягнення суми витрат на правничу допомогу підтверджується наступними доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 19.07.2021 року з  адвокатом Біжко Ю.О., додатковою угодою №3 від 01.03.2023 року до договору від 19.07.2021 року, актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 23.06.2023 року, квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 23.06.2023 року в сумі 5000 грн. 
Суд першої інстанції ,застосувавши згідно ч.5 ст.242 КАС України правові висновки Верховного Суду по справам № 200/14113/18-а від 26.06.2019 року, № 755/ 9215/15-ц від 19.02.2020 року,  № 640/16295/21 від 08.03.2023 року, врахував  обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, та правомірно визначив розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,0 грн. з   відповідача.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення   без змін. 
          Керуючись ст. 252, 315, 316, 321, 322 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Додаткове рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду  від 14 серпня 2023 року  по адміністративній справі №160/7135/23-  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.    

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник