ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/96/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Олефіренко Н.А.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2023 в адміністративній справі №280/96/23 (суддя Артоуз  О.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до  Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

в с т а н о в и В:
          
          У січні 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1  до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої позивач просив суд: визнати протиправною бездіяльність Комунарському РТЦК та СП та Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2016, 2017, 2018, 2019 роки виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення - 2018 року та 19.12.2019 року; зобов`язати Комунарський РТЦК та СП та Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2016, 2017, 2018, 2019 роки виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення - 2018 року та 19.12.2019.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2023 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2016, 2017, 2018 роки виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення 19.12.2019. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2016, 2017, 2018 роки виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення 19.12.2019. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що компенсація за всі невикористані військовослужбовцем дні щорічної відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, виплачується у випадку звільнення. На виконання наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України (по особовому складу) від 20.02.2019 № 70 було видано наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 25.02.2019 № 27, капітан ОСОБА_1 , старший офіцер відділення офіцерів запасу і кадрів Комунарського РТЦК та СП м. Запоріжжя вибув до нового місця служби (переведений), а не звільнений з військової служби. Вищевикладене свідчить про те, що підстав для нарахування та витати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки не має, у зв`язку з тим, що позивач з Комунарського РТЦК та СП м. Запоріжжя був переведений для подальшого проходження військової служби на посаді офіцера відділення морально-психологічного забезпечення 35 окремої бригади морської піхоти командування морської піхоти ВМС ЗСУ і мав отримати компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки після звільнення з військової служби.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що   ОСОБА_1 , є учасником бойових дій.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 25.02.2019 № 27 капітана ОСОБА_1 , старшого офіцера відділення офіцерів запасу і кадрів Комунарського районного військового комісаріату, призначеного наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.02.2019 №70 на посаду офіцера відділення морально-психологічного забезпечення 35 окремої бригади морської піхоти командування морської піхоти Військово-морських Сил Збройних Сил України ВОС - 3400053, вважати, що справу та посаду здав і вибув до нового місця служби м. Одеса. З 25.02.2019 виключити зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 , всіх видів забезпечення. Виплатити щомісячну премію за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 53,0 % місячного грошового забезпечення, надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років та надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 10% до посадового окладу з 01 лютого по 25 лютого 2019 року. Щорічна основна відпустка за 2019 рік використана у кількості 15 діб (з 04.02.2019 по 18.02.2019), грошова допомога на оздоровлення за 2019 рік, передбачена наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 виплачена. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 не отримав.          
З 27.02.2019 до 19.12.2019 ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України.
Наказом командира Військової частини   НОМЕР_1 Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 19.12.2019 № 268 капітана ОСОБА_1 , офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.12.2019 № 284 у запас за підпунктом “й” (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили  бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту другого частини п`ятої статті  26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу”, вважати таким, що 19.12.2019 справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік  до Центрального ОРВК м. Запоріжжя. З 19.12.2019  виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Виплатити щомісячну  премію за особливий внесок у загальні результати служби у розмірі 95% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 19 грудня 2019 року. Щорічна  основна відпустка за 2019 рік використана тривалістю 42 (сорок дві) доби в період з 15 червня по 30 червня 2019, з 29 серпня по 12 вересня 2019 року, 28 жовтня по 08 листопада 2019 року. Відповідно до ст.. 16-2 Закону України “Про відпустки” та пункту 12 частини першої статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, пункту 3 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, виплатили грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки учасника бойових дій за 2019 рік. Грошову допомогу на оздоровлення за 2019 рік отримав. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 не отримував. Допомогу при переміщенні до нового місця служби відповідно до наказу Міністерства оборони України від 05.02.2018 не отримував. 
Згідно довідки Військової частини   НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо проведених виплат від 30.01.2023 № 182/739 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 268 від 19.12.2019 капітану ОСОБА_1 було виплачено грошову компенсацію за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2019 рік у сумі 9050,38 грн. на картковий рахунок, відкритий у Укрсиббанку. 

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так, суд першої інстанції, вирішуючи спір між сторонами, врахував правові висновки, викладені Верховним Судом у рішенні від 16.05.2019 за результатами розгляду зразкової справи №620/4218/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019р.
У вказаному судовому рішенні Верховним Судом, з аналізу положень Закону України  Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Закону України  Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Закону України  Про відпустки, Закону України  Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію  зроблено наступні висновки: По-перше, в особливий період з моменту оголошення мобілізації до припинення відповідного періоду надання військовослужбовцям інших видів відпусток, зокрема, додаткової відпустки, передбаченої  пунктом 12  частини першої  статті 12  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», припиняється. Однак, норми  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації. По-друге, припинення відпустки на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку, яке (тобто, право на відпустку) може бути реалізовано у один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати не визначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.
У рішенні від 16.05.2019 року Верховним Судом вказано ознаки типових справ.
З наявних в матеріалах справи доказів та заявлених позивачем вимог вбачається, що дана справа за ознаками є типовою справою та предмет спору, в даному випадку співпадає з  предметом спору зразкової справи №620/4218/18.
Відповідно до ч.3  ст.291 КАС України  при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Оскільки дана адміністративна справа в цій частині позовних вимог відповідає ознакам типової справи, судом першої інстанції обгрунтовано при вирішенні даної справи враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №Пз/9901/4/19 (№620/4218/18).
Встановлені обставини справи, які не заперечуються відповідачем з огляду на доводи апеляційної скарги, встановлено, що позивач, як учасник бойових дій, не використав дні додаткової відпустки у період проходження військової служби у період 2016 -2017 роки, а відтак набув право на отримання грошової компенсації замість неї у зв`язку із звільненням зі служби в військовій частині.
Оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу військової частини, відповідачем не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 №3551-ХІІ, за весь період проходження військової служби, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такі дії відповідача слід вважати протиправною бездіяльністю.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується  з висновком суду  першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність правових підстав для їх задоволення в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період 2016  2017 роки та зобов`язання останнього здійснити нарахування та виплату такої грошової компенсації позивачу за вказаний період.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.  243, ст.  308, ст.  311, ст.  315, ст.  316, ст.  321, ст.  325 КАС України  суд, -
               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України  -залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2023 - залишити без змін. 
                    Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко