УХВАЛА
18 березня 2024 року
м. Київ
справа № 274/1036/24
провадження № 51-1425ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на  судові рішення щодо нього,
установив:
Зі змісту скарги ОСОБА_4 вбачається, що він просить розглянути його скаргу та зобов`язати відповідальних осіб  вчинити певні дії та скасувати ухвалу Бердичівського міськрайонного суду від 06 лютого 2024 року та ухвалу слідчого судді   ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 12024065480000049.
Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, ухвалою слідчого суддіБердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2024 рокузадоволено клопотання дізнавача СД Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та надано дозвіл на проведення обшуку території домогосподарства,  а саме:  будинку, земельної присадибної ділянки, наявних на ній приміщень та споруд (житлових та нежитлових), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів (а саме: коноплі), що вилучені з цивільного обороту, а також фіксації відомостей, які мають значення для досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального проступку і встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути доказами злочинної діяльності. 
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу суду першої інстанції на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України. 
У скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.
Однак скарга ОСОБА_4 не відповідає встановленій процесуальним законом формі та порядку для провадження в суді касаційної інстанції, передбаченими главою 32 КПК України. Отже відповідно до ст. 425 КПК України ОСОБА_4 необхідно викласти своє звернення у формі касаційної скарги на судові рішення, які він бажає оскаржити. 
Крім того, скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України. 
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до п. 12, п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.
Згідно з ч. 1 ст. 426 КПК України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції та до приписів ч. 4 ст. 427 КПК України підписується особою, яка її подає, проте ОСОБА_4 зазначених вимог закону дотримано не було. Скарга надійшла на адресу Верховного Суду електронним засобом зв`язку проте не містить електронного підпису особи, яка її подає. 
Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак в порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у скарзі ОСОБА_4 не зазначає в чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК України і доводи на обґрунтування цього. 
У відповідності до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Отже, ОСОБА_4  має зазначити у касаційній скарзі відповідне прохання з урахуванням повноважень касаційного суду, передбачених ст. 436 КПК України. 
Також в порушення вимог ч. 5 ст. 427 4КПК України до скарги не додано копії оскаржуваних судових рішень.
Вказані недоліки скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Залишити скаргу ОСОБА_4 без  руху.
Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали  скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3