Справа № 154/3199/23  Провадження №33/802/86/24 	Головуючий у 1 інстанції:Лященко О. В. 	
	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Таровської А. А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Марчука М. С, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 грудня 2023 року,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23 липня 2023 року о 16 год 56 хв на автодорозі Н-22 с. Затурці 54 км водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння водія проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря–нарколога та підтверджується висновком медичного закладу від 23.07.2023 року, чим ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із оскарженою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржене судове рішення необґрунтованим, незаконним та таким, в якому викладені висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом повністю проігноровано допущені працівниками поліції під час складання протоколу порушення. Звертає увагу, що працівниками поліції всупереч вимог інструкції не було пред`явлено йому показник приладу «Драгер» перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння, мундштук був розпакований не у присутності особи, яка проходила огляд. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду та був направлений в медичний заклад, однак, на переконання апелянта, огляд в медичному закладі проведений лікарем, який не мав на те повноважень, що під час судового розгляду не спростовано.
На думку  ОСОБА_1 , оскаржена постанова з врахуванням наведених ним доводів підлягає скасуванню, оскільки факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП є недоведеним належними та допустимими доказами. Провадження у справі стосовно нього просить закрити у зв`язку ізвідсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , дотримався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністртаивного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, чеком алкотесту «Драгер» від 23.07.2023 року про освідування водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (результат – 2,88%), актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, направленням водія в КП «Володимирське ТМО» для огляду на стан алкогольного сп`яніння, висновком КП «Володимирське ТМО» про наявність стану алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , складеного 23.07.2023 року о 17 год 49 хв черговим лікарем-терапевтом ОСОБА_2 , рапортом поліцейського роти №2 батальйону УПП у Волинській області Герасимюка М. Я., відеозаписом з боді-камери поліцейського та іншими матеріалами справи.
Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.
Тому твердження, викладені в апеляційній скарзі, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, адже вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, яким місцевий суд дав належну правову оцінку. 
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауваження до протоколу відсутні.
В апеляційному суді сторона захисту стверджувала, що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, однак, такі доводи не знайшли свого підтвердження, враховуючи таке.
У матеріалах справи наявна роздруківка з приладу «Драгер» від 23.07.2023, відповідно до якої встановлено, що вміст алкоголю під час огляду ОСОБА_1 становив 2,88 проміле, висновок щодо результатів огляду медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.07.2023 додатково ствердив встановлений результат про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, як убачається з відеозапису, ОСОБА_1 вказував про вживання алкогольних напоїв (пива) приблизно за дві години до його зупинки працівниками поліції.
Відеозаписи, прикріплені до матеріалів справи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.
Крім того, доводи апелянта щодо проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції були предметом перевірки в суді першої інстанції, з висновками викладеними у постанові суду погоджується і апеляційний суд. 
Посилання апелянта, що лікар терапевт, який проводив його обстеження на стан алкогольного сп`яніння не має необхідної кваліфікації для проведення вказаного огляду, в даному випадку, жодним чином не спростовує правильність висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Необхідно враховувати, що на місці зупинки уже було встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, однак у зв`язку з тим, що останній не погодився з встановленим результатом, то огляд на стан сп`яніння був проведений ще й у медичному закладі.
При огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було використано спеціальний технічний прилад, а тому факт проходження чи не проходження лікарем тематичного удосконалення за відповідною програмою не дає підстав вважати, що його дії при проведенні дослідження не відповідали вимогам Інструкції. А отже відсутні підстави вважати висновок, складений лікарем ОСОБА_2 , недійсним.
Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були.
Наведене у своїй сукупності свідчить про правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як наведені апеляційні доводи, свого підтвердження, в ході їх перевірки апеляційним судом, не знайшли.
А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена постанова судді стосовно ОСОБА_1 - без змін.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Володимр-Волинського міського суду Волинської області від 22 грудня 2023 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду                                        П. П. Борсук