УХВАЛА
15 січня 2024 року 
м. Київ 
справа № 380/5393/22
адміністративне провадження № К/990/417/24 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О. О., перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2023 у справі № 380/5393/22 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування до податкових накладних, зобов`язання вчинити певні дії,
установив:
Акціонерне товариство «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, в якому просило: визнати протиправними дії щодо відмови у реєстрації: розрахунку коригування № 20 від 18.11.2021 до податкової накладної № 37 від 27.03.2015; розрахунку коригування № 21 від 18.11.2021 до податкової накладної № 9 від 29.05.2015; розрахунку коригування № 22 від 18.11.2021 до податкової накладної № 12 від 26.06.2015; розрахунку коригування № 23 від 18.11.2021 до податкової накладної № 8 від 22.08.2012; розрахунку коригування № 24 від 18.11.2021 до податкової накладної № 23 від 27.02.2014; розрахунку коригування № 25 від 18.11.2021 до податкової накладної № 5 від 16.01.2014; розрахунку коригування № 26 від 30.11.2021 до податкової накладної № 5 від 16.01.2014; розрахунку коригування № 27 від 30.11.2021 до податкової накладної № 1 від 11.01.2013; розрахунку коригування № 28 від 30.11.2021 до податкової накладної № 9 від 18.12.2013; розрахунку коригування № 29 від 30.11.2021 до податкової накладної № 10 від 21.02.2013; розрахунку коригування № 30 від 30.11.2021 до податкової накладної № 16 від 20.03.2013; розрахунку коригування № 31 від 30.11.2021 до податкової накладної № 24 від 19.04.2013; розрахунку коригування № 32 від 30.11.2021 до податкової накладної № 3 від 15.05.2013; розрахунку коригування № 33 від 30.11.2021 до податкової накладної № 12 від 19.06.2013; розрахунку коригування № 34 від 30.11.2021 до податкової накладної № 16 від 18.07.2013; розрахунку коригування № 35 від 30.11.2021 до податкової накладної № 9 від 15.08.2013; розрахунку коригування № 36 від 30.11.2021 до податкової накладної № 14 від 11.09.2013; розрахунку коригування № 37 від 30.11.2021 до податкової накладної № 6 від 09.10.2013; визнати означені вище розрахунки коригувань такими, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного надходження, а також зобов`язати ДФС України відобразити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми податку, що містяться у таких розрахунках коригувань.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 адміністративний позов задоволено повністю.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 апеляційну скаргу Державної податкової служби України задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 скасовано та прийнято нову постанову. В задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 12.07.2023 постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду 08.02.2023 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2023 апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 у справі № 380/5393/22 без змін.
Не погоджуючись з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2023 у справі №380/5393/22, відповідач вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, які ухвалами Верховного Суду від 22.11.2023, від 06.12.2023 та 21.12.2023 було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
03.01.2024 до Верховного Суду надійшла вчетверте подана касаційна скарга Державної податкової служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2023 у справі № 380/5393/22.
У касаційній скарзі скаржник покликається на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для відкриття касаційного провадження.
Суд вже звертав увагу, що приписи пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України передбачають можливість оскарження судових рішень в касаційному порядку у разі, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.
Тому, лише загальні посилання на відсутність висновку Верховного Суду та необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Звертаючись до суду з касаційною скаргою вчетверте, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом. 
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень. 
Подана касаційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 № 460-IX і які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2023 у справі № 380/5393/22 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                           О. О. Шишов