ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 січня 2024 року           справа №200/77/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Передерія Є.О.,
представника відповідачів Шамрай С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року по справі №200/77/22 (суддя І інстанції Г.А. Чекменьов) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року у справі № 200/77/22 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат за період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2021 року. Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати за період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2021 року. Визнано протиправною та скасовано постанову відділення ФССНВВ у м. Костянтинівці від 20 грудня 2016 року №0534/72898/2763/19 про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року на підставі протоколу комісії № 26 від 20.12.2016 року.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року замінено відповідача у справі - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішення суду набрало законної сили відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року.
13 квітня 2023 року видано виконавчий лист у справі.
Ухвалою суду від 01 травня 2023 року замінено боржника за виконавчими листами №200/77/22 з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Відповідно до ухвал від 03.07.2023р., 09.10.2023р. відмовлено у задоволенні заяв Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі № 200/77/22.
На виконання рішення суду 14 серпня 2023 року відкрито виконавче провадження № 72530236. Судове рішення на час розгляду заяви не виконане.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року задоволено заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 200/77/22. Встановлено строк подання звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року у справі № 200/77/22 до 31 січня 2024 року.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю. Апелянт наголошує на тому, що положеннями ст.32 КАС України встановлено право зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними доказами. Апелянт також наголошує на тому, що позивачем було отримано виконавчий лист по справі та пред`явлено його до примусового виконання. Приписами Закону України «Про виконавче провадження» визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії. Заявником не надано доказів щодо неможливості примусового виконання виконавчого листа у справі. Апелянт також зазначає, що ним вживались вичерпні заходи з метою виконання судового рішення. Дана ситуація зумовлена дефіцитом бюджетних призначень на фінансування оспорюваних виплат. В підсистемі ІКІС ПФУ створено електронну особову справу позивача. Головним управлінням здійснено розрахунок заборгованості по щомісячним виплатам позивачу з 01.01.2017р. по 31.10.20121р., загальна сума складає 637565,56 грн.. У зв`язку із відсутністю звернення позивача за поновленням страхових виплат та діючих банківських розрахунків Головне управління 06.10.2023р. звернулось до філії Ощадбанку з запитом про особовий рахунок позивача.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно частини 8 статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.
Відтак, колегія суддів вважає, що наявність відкритого виконавчого провадження у справі не позбавляє право суду встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України.
Колегія суддів вважає, що оскільки рішення суду, яке набрало законної сили, протягом певного часу залишається невиконаним відповідачем, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення заяви позивача, встановивши відповідачу строк для подання звіту про виконання рішення суду. 
Колегія суддів також звертає увагу, що встановлення судом строку для надання звіту про виконання рішення суду, в подальшому, не свідчить про обов`язкове накладання на відповідача штрафу. Предметом вирішення під час розгляду звіту про виконання рішення суду є питання вжиття всіх необхідних заходів для такого виконання з боку конкретного суб`єкта владних повноважень, який виступав відповідачем у справі. Згідно з цим і відповідальність за невиконання судового рішення у вигляді штрафу покладається на керівника такого суб`єкта. Проте, для застосування такої відповідальності суд має встановити її підстави згідно із загальними умовами юридичної відповідальності особи (об`єктивні дії чи бездіяльність, їх протиправність, вина тощо).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року по справі №200/77/22 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року по справі №200/77/22 - залишити без змін. 
Повний текст постанови складений 18 січня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                                      Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                             А.А. Блохін

                                                                                                                                       І.В. Сіваченко