ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/11021/23
Провадження № 33/4820/82/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., при секретарі – Савчук Н.С., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Войналовича О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Войналовича О.М на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року,-
                                               в с т а н о в и в :
Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року 

ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.
За постановою судді,  ОСОБА_1 , 26 квітня 2023 року о 19 год. 07 хв., в м. Хмельницькому по вул. Кам`янецькій, 171, керував автомобілем "Опель", номерний знак НОМЕР_1 . з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Войналович О.М. просить постанову судді скасувати, оскільки на його думку, суддя незаконно та необґрунтовано, без законних на те підстав, постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Стверджує, що матеріали справи ґрунтуються виключно на фальсифікованих працівниками поліції доказах, здобутих з грубим порушенням закону, які залишилися поза увагою суду. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
При цьому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки пропустив його з поважних причин, так як копію постанови отримав 12.12.2023, присутні під час розгляду справи ні він, ні особа притягнута до адміністративної відповідальності не були.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід задовольнити, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
 
Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.
Обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом 26 квітня 2023 року з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та в медичному закладі підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої так і апеляційної інстанцій.
 
Так, в процесі апеляційного розгляду справи,  ОСОБА_1  ствердив обставини щодо відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння 26 квітня 2023 року у вечірню пору доби, однак викладав свою версію подій.
 
Із змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу від огляду відмовилась, виявляла ознаки сп`яніння у вигляді: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (а.с.3).
Змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стверджується, що у ОСОБА_1 26.04.2023 року о 19 год. 45 хв. були виявлені ознаки сп`яніння у вигляді: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від огляду відмовився (а.с.6).
Із жодним чином не спростованих даних відеозапису подій вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, проте той відмовився (а.с.9).
Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях сторони захисту, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо діяльності правоохоронних органів, звинуваченнях органів поліції та судді в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні закону, що не можна визнати допустимими доказами.
Особа притягнута до адміністративної відповідальності та її захисник жодних даних, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об`єктивності органів поліції при їх складанні навести не змогли.
В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
При цьому, в матеріалах справи не встановлено доказів, щоб ОСОБА_1 , чи його захисник зверталися із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.
Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.
Захисник, натомість, не навів обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки судді. Доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення.
Об`єктивних даних, які вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи не встановлено. 
Доводи в апеляційній скарзі про відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем апеляційний суд до уваги не бере, оскільки спростовується дослідженими суддею першої інстанції даними відеозаписів, з якого чітко вбачається, що автомобіль, під керуванням особи притягнутої до адміністративної відповідальності, рухається по дорозі.
Підлягають відхиленню посилання сторони захисту на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис, здійснений на мобільний телефон, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не є допустимим доказом.
Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення. 
Як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на ньому зафіксовані відеозаписи із нагрудних камер поліцейських та відеозапис, здійснений на мобільний телефон, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.
Запис цілісний, отриманий поліцейським відповідно до вимог законодавства. Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації.
Отже, відеозапис події є належним та допустимим доказом. А тому, суддя місцевого суду обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що працівниками поліції було безпідставно зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 є необґрунтованими та спростовуються відеозаписом з місця події, з якого слідує, що працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 причину зупинки автомобіля – порушення правил стоянки.
Крім того, Указом Президента України в Україні введений воєнний стан, який діє на даний час, а пунктом 3 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати чи зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.
Так, як вбачається із матеріалів провадження, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції після порушення останнім правил стоянки. В ході розмови виявилось, що водій перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, однак, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я останній відмовився.
За таких обставин, під час воєнного стану та здійснення активних військових дій в державі, на переконання апеляційного суду, поліцейські мали право зупинити автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та, вчинивши такі дії, жодним чином, не порушили його прав та законних інтересів.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Протокол про адміністративне правопорушення, кваліфікація дій ОСОБА_1 , з якою погодився суддя, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця та інших обставин вчинення правопорушення. Знайшли вони своє відображення і у постанові, тобто при її постановлені суддя повністю вирішив питання, зазначені в ст. 283 КУпАП. 
Тому твердження сторони захисту, що органами поліції та суддею не виконані вимоги ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи. 
За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.
З матеріалів провадження вбачається, оскаржувана постанова була постановлена 30 листопада 2023 року суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. Перебіг строку на апеляційне оскарження постанови для сторони захисту розпочався 01 грудня 2023 року та закінчився після спливу десяти днів – 10 грудня 2023 року (останній день для подачі апеляційної скарги). Враховуючи те, що ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні не були присутні, копію постанови отримали 12 грудня 2023 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови пропущений із поважних причин. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, –

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Войналовичу О.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року. 
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Войналовича О.М. – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                Сергій БОЛОТІН