ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року	Львів	Справа № 380/9377/23 пров. № А/857/21474/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання:           Вовка А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року (суддя – Сподарик Н.І., час ухвалення – 13:21 год., місце ухвалення – м.Львів, дата складання повного тексту – 10.10.2023), 
в адміністративній справі №380/9377/23 за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), 
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

                                                            встановив: 

У травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив: 
1) визнати протиправним та скасувати п.п. 3.1.7 п. 3.1 Розділу III рішення засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оформленого протоколом від 14.03.2023 №3 в частині: - зняття з квартирного обліку полковника ОСОБА_1 , який перебуває у списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання 31.05.2002; - скасування пункту 1.7 Протоколу №6 від 29.12.2012 спільного засідання командування та Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України; - зарахування полковника ОСОБА_1 в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщенням для постійного проживання з 14.03.2023 складом сім`ї 1 особа; - відмови полковнику ОСОБА_1 в зарахуванні в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщення для постійного проживання із збереженням дати перебування з 31.05.2002 складом сім`ї 1 особа; 
2) зобов`язати відповідача зарахувати позивача в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщенням для постійного проживання із збереженням дати перебування з 31.05.2002 складом сім`ї 1 особа. 
Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив, просив в задоволенні позову відмовити повністю. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, яке підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає про помилковий висновок суду першої інстанції, що позивач штучно погіршив житлові умови з метою продовження перебування на квартирному обліку як особи, яка перебуває у списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання з 31.05.2002. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Личаківського районного суду від 23.12.2022 у справі № 463/7648/22. Відчуження позивачем 11.12.2012 належної йому 1/3 частки квартири мало місце саме у такому складі сім`ї. Тому стверджувати про штучне погіршення житлових умов у цьому випадку є безпідставним. Судом першої інстанції під час розгляду даного спору не було встановлено повідомлення позивачем недостовірних відомостей при постановці на квартирний облік у відповідача. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 05.10.2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Позивач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, залишивши без змін рішення суду першої інстанції. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Позивач ОСОБА_1 з 1998 по теперішній час проходить військову службу в лавах Збройних Сил України. 
Відповідно до витягу з послужного списку особової справи військовослужбовця щодо проходження військової служби на підполковника ОСОБА_1 , позивач проходив військову службу на таких посадах: 12.1998 - 05.2000 - офіцер фінансової служби Окремого КПП “Закарпаття” Північно-Західного напряму Прикордонних військ України; 05.2000 - 10.2000 - начальник фінансової служби Окремого КПП “Буковина” Північно-Західного напряму Прикордонних військ України; 10.2000 - 09.2001 - офіцер фінансово-економічної служби Окремого КПП “Закарпаття” Північно-Західного напряму Прикордонних військ України; 09.2001 - 04.2002 - офіцер фінансово-бухгалтерської служби Окремого КПП “Закарпаття”, Північно-Західного напряму Прикордонних військ України; 04.2002 - 02.2003 - начальник фінансово-бухгалтерської служби-головний бухгалтер Окремого КПП “Прикарпаття” Західного напряму Прикордонних військ України; 02.2003 - 07.2003 - головний бухгалтер-начальник, фінансово-економічної служби Окремого КПП “Прикарпаття” Західного напряму Прикордонних військ України; 07.2003 - 08.2003 - головний бухгалтер-начальник фінансово-економічної служби НОМЕР_2 прикордонного загону Західного напряму Прикордонних військ України; 08.2003 - 11.2009 - головний бухгалтер-начальник фінансово-економічної служби НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України; 11.2009 - 12.2011 - головний бухгалтер-начальник фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України; 12.2011 - 03.2012 головний бухгалтер-начальник фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) НОМЕР_3 прикордонного загону Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України; 03.2012 - 11.2018 - головний бухгалтер - начальник фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) НОМЕР_3 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України; 11.2018 - 01.08.2021 - головний бухгалтер-начальник фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) 11 прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України; 02.2022 - 02.05.2022 - у розпорядженні начальника Львівського військово-медичного клінічного центру (клінічного госпіталю) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України; 05.2022 по даний час - старший офіцер фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) Львівського військово-медичного клінічного центра (клінічного госпіталю) Західного регіонального управління Державної  прикордонної служби України (а.с. 11). 
Відповідно до витягу з протоколу №12 засідання житлової комісії ОКПП “Закарпаття” від 09.09.1999 позивача зараховано на квартирний облік у загальному порядку на підставі його рапорту, склад сім`ї 1 чоловік, з 11.01.1999 (а.с. 87, 88). 
Відповідно до витягу з протоколу №4 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_4 від 31.05.2002 головного бухгалтера-начальника фінансово-економічного відділу підполковника ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік у Мостиському прикордонному загоні (а.с. 94, 98). 
Відповідно до витягу з протоколу №1 засідання житлової комісії від 26.01.2012, у зв`язку з вибуттям до іншого місця проходження служби виключено з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту вибуття 12.01.2012 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 із складом сім`ї 3 особи ( ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_4 , 2005 р.н.) (а.с. 21, 115). 
Довідкою Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління від 07.02.2012. №614/50 підтверджується, що підполковник ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 31.05.2002 по 12.01.2012 із складом сім`ї 3 особи (а.с. 22). 
В подальшому, відповідно до п.1.7 витягу з протоколу спільного засідання командування та Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29.12.2012 №6, зараховано на квартирний облік головного бухгалтера-начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 прикордонного загону підполковника ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа із збереженням дати зарахування по Мостиському прикордонному загону у відповідності до рішення житлової комісії цього ж загону (протокол №4 від 31.05.2002). Зазначено, що за попереднім місцем служби утримує двокімнатну “службову” квартиру у м. Мостиська Львівської області у зв`язку з проходженням служби дружини у Мостиському прикордонному загоні (а.с. 25, 129). 
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23.12.2022 у справі №463/7648/22 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 17.02.2001 виконавчим комітетом Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області (а.с. 29, 199). 
У зв`язку з розлученням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися у лютому 2023 до голови Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України із рапортами щодо розгляду питання щодо поділу житлової справи та перебування на квартирному обліку складом сім`ї, відповідно 3 особи і 1 особа, із 31.05.2002 року (а.с. 31, 116). 
За результатами розгляду рапортів протокольним рішенням засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14.03.2023 №3 розділено матеріали облікової житлової справи та поряд з цим згідно з пп.3.1.7. п.3.1. Розділу ІІІ протоколу: 
- знято з квартирного обліку полковника ОСОБА_1 , який перебуває у списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання 31.05.2002 складом сім`ї 1 особа; 
- скасовано пункт 1.7 протоколу №6 від 29.12.2012 спільного засідання командування та Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України; 
- зараховано полковника ОСОБА_1 в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання з 14.03.2023 складом сім`ї 1 особа; 
- відмовлено полковнику ОСОБА_1 в зарахуванні в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщення для постійного проживання із збереженням дати перебування з 31.05.2002 складом сім`ї 1 особа (а.с. 34, 206). 
Підставою для прийняття такого рішення в частині, що стосується ОСОБА_1 , слугувало те, що на момент подачі 22.03.2012 рапорту про зарахування на квартирний облік, законних підстав для зарахування підполковника ОСОБА_1 29.12.2012 у м. Львів зі збереженням дати перебування по ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_4 ) з 31.05.2002 зі складом сім`ї 1 особа не було. 
Обґрунтовуючи такий висновок відповідач покликався на те, що на час написання рапорту (вх. № 1856 від 22.03.2012) ОСОБА_1 був забезпечений житлом за місцем проходження військової служби (м. Львів), бо мав у власності 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яку відчужив 11.12.2012. Відтак зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік, складом сім`ї одна особа з 31.05.2002 є порушенням вимог ст. 35 ЖК УРСР та п. 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470. 
Не погоджуючись з рішенням засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оформленого протоколом від 14.03.2023 №3 в частині п.п. 3.1.7 п. 3.1 Розділу III цього протоколу, позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду. 

Переглядаючи рішення суду першої інстанції відповідно до приписів статті 308 КАС України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно врахував наступні правові норми. 
Так, згідно із статтею 31 Житлового кодексу України від 30.06.83 №5464-X (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі – ЖК України), громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому вказаним Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. 
Відповідно до ч.1 ст.34 ЖК України, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках. 
У статті 36 ЖК України встановлено, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради. Відповідно до законодавства України у випадках і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, громадян може бути взято на облік і не за місцем їх проживання. 
Згідно зі статтею 37 ЖК України, облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію. У випадках, передбачених вказаним Кодексом та іншими актами законодавства України, працівники медичних, культурно-освітніх, торговельних та інших установ і організацій, які безпосередньо обслуговують трудовий колектив підприємства, установи, організації, та інші особи за їх бажанням беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з робітниками і службовцями цього підприємства, установи, організації. 
Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється цим Кодексом та законодавством України (стаття 38 ЖК України). 
Відповідно до статті 39 ЖК України, громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншого громадського об`єднання і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради. 
Громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості (ч.1 ст.43 ЖК України). 
Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі – Порядок №1081), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей. 
Порядком №1081 визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника). 
Відповідно до п.22 Порядку №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. 
Відповідно до п.23 Порядку №1081, для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника). 
До рапорту додаються: довідки про реєстрацію місця проживання перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових  умов; витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад); документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги. 
Інші документи житлова комісія запитує у разі  потреби через командира військової частини у  відповідних державних органів, установ, організацій, громадян. 
Пунктом 24 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті. 
Згідно з п.29 Порядку №1081, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла. 
Відповідно до п.30. Порядку №1081, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. 
Тобто, вказаний перелік підстав для зняття військовослужбовців з обліку не є вичерпним. 
Згідно з п.31 Порядку №1081, житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством. 
Отже, право на житло мають військовослужбовці, які перебувають на обліку. 
Відповідно до п.32. Порядку №1081, військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень). 
Пунктом 33 Порядку №1081 встановлено, що житлове приміщення, що надається військовослужбовцю для постійного проживання, повинне бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам. 
Згідно з п.34 Порядку №1081, на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі. Ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення. 
Відповідно до Порядку №1081, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.12.2007 №1040 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18.01.2021 №26) (далі – Інструкція №1040). Ця інструкція визначала організацію забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах Державної прикордонної служби України після звільнення та членів їх сімей, уключаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. 
Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженого наказом МВС України від 18 січня 2021 року №26, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 р. за № 344/35966 (далі - Інструкція №26), житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) приймає рішення (не виключно) щодо перегляду раніше прийнятих комісією або в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання. 
Таким чином, житлова комісія органу Держприкордонслужби наділена повноваженнями щодо перегляду раніше прийнятих в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання. 
Судовим розглядом підтверджується, що позивач під час проходження служби у Мостиському прикордонному загоні перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в період з 31.05.2002 по 14.03.2023. 
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_5 від 09.04.2004 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 володіли квартирою, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , форма власності – приватна спільна сумісна, загальна площа 44,3 кв.м. (а.с. 92). 
11.12.2012 позивачем відчужено належну йому 1/3 частку у квартирі, уклавши 04.12.2012 договір про зміну виду права власності на квартиру, що не заперечується самим позивачем та підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 157). 
Встановлені у цій справі фактичні обставини свідчать, що ОСОБА_1 штучно погіршив свої житлові умови. 
Відповідності до вимог статті 35 ЖК УРСР громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов. 
Аналогічні приписи встановлені пунктом 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 47. 
З урахуванням наведеного колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, починаючи з 11.12.2012 (термін відчуження частки квартири) не мав законних підстав перебувати на обліку потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років. 
Отже, житлова комісія Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України під час прийняття рішення діяла у спосіб та у межах визначених законодавством. Зокрема, як було зазначено вище, у відповідності до Пункту 5 розділу ІІ Інструкції №26 житлова комісія здійснює перегляд раніше прийнятих комісією або в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання. Оскільки під час зарахування на облік потребуючих поліпшення житлових умов підполковника ОСОБА_1 . Львівською загальногарнізонною житловою комісією Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України їх було прийнято з порушенням вимог статті 35 ЖК УРСР та пункту 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 у відповідача були всі наявні підстави для скасування рішення Львівської загальногарнізонної житловї комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №6 від 29.12.2012, що не спростовано доводами апеляційної скарги позивача. 
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що він та члени його сім`ї не були забезпечені житловою площею в межах норм, які визначені чинним законодавством на момент його звернення. Проте, такі твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 звертався з рапортом від 19.03.2012 року про зарахування його у відповідні списки зі складом сім`ї одна особа і відповідне рішення приймалось виключно стосовно нього. 
Таким чином, судом першої інстанції сформовано правильний висновок, який не спростовано доводами апеляційної скарги позивача, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності. 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет спору, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –
                                                                                                                      
                                                           постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року в адміністративній справі №380/9377/23 за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повний текст постанови суду складено 04.03.2024 року