ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2024 р. 	Справа № 520/1698/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,

          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 09.08.23  у справі №520/1698/19
за позовом      ОСОБА_1  
до    Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області      третя особа   Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області 
про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, третя особа Головне управління державної казначейської служби України y Харківській області, в якому просила:
- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо невиплати всіх належних їй сум при звільненні з посади судді Жовтневого районного суду міста Xapкова;
- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо відмови у виплаті середнього заробітку за весь час затримки повного розрахунку за період з 12.07.2018 по 22.11.2018;
- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку y розмірі 145 893,60 грн.
          В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області не здійснило при звільненні виплату всіх сум, що належать їй в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку, а тому є підстави для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України та виплаті середнього заробітку за час затримки повного розрахунку.
Рішенням Харківського окружного адміністративною суду від 13.06.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 всіх належних їй сум при звільненні з посади судді Жовтневого районного суду міста Харкова.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо відмови позивачці у виплаті середнього заробітку за весь час затримки повного розрахунку за період з 12.07.2018 по 22.11.2018.
Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на користь позивача середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку у розмірі 145 893,60 гривень.
Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій останнє просило скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року та прийняти нову постанову суду, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання протиправними дії та стягнення середнього заробітку в повному обсязі.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 року апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року без змін.
Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, просило зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Постановою Верховного Суду від 25.05.2023 року касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративною суду від 13.06.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративною суду від 08.08.2019 у справі №520/1698/19 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції - Харківського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, третя особа  Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку відмовлено.
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу (за підписом її представника), в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 року у справі №520/1698/19 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, третя особа  Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області про визнання дій незаконними та стягнення коштів задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що вищевказане рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи; при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також таким, що було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та таким, що підлягає скасуванню. Посилався на те, що дії відповідача щодо непроведення повного розрахунку в день звільнення з ОСОБА_1 та дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті її середнього заробітку за весь час затримки повного розрахунку по день фактичного розрахунку є незаконними. Зазначає, що Верховний суд, скасовуючи рішення, прийняті у даній справі, не вказував, що відповідач в даному випадку є неуповноваженою        особою, а зазначав, що при новому розгляді справи необхідно встановити, чи була в даному випадку вина відповідача та чи мав він інформацію щодо невикористаних днів відпустки, що слугувала підставою для прийняття Жовтневим районним судом міста Харкова наказу №06-05/189 від 16.11.2018. Натомість всупереч вказаним вказівкам Верховного суду, суд першої інстанції зробив прямо протилежні висновки: а саме, що ненадання вчасно вказаної інформації відбулось саме з вини відповідача і ця інформація була в розпорядженні лише відповідача, але з врахуванням того, що відповідач здійснює виплати на підставі наказу голови суду, який якимось чином повинен був отримати вказану інформацію, то в даному випадку відповідач не має нести відповідальність за ст.117 КЗпП України, оскільки виплату сум компенсації за невикористані дні відпустки відповідачем здійснено своєчасно - з моменту отримання наказу від 16.11.2018 року, що є необґрунтованим. З урахуванням зазначеного, вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в повному обсязі з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 
Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, скористалося правом подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України, в якому зазначив, що відповідач на момент виникнення спірних правовідносин є органом, який здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності загальних судів, функції кадрового діловодства за законом на нього у 2018 році не було покладено, тобто, власником або уповноваженим органом відповідач у спірних правовідносинах не виступає. Відтак, вважає, що підстави для застосування до відповідача відповідальності за несвоєчасний розрахунок при звільненні у цьому спорі відсутні. Вважає за необхідне врахувати висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 25.05.2023 року у даній справі. Просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 у даній справі залишити без змін. 
Головне управління Державної казначейської служби України y Харківській області                не скористалося правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.308 КАС України. 
На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 y період з 22.06.1987 по 12.07.2018 обіймала посаду судді Жовтневого районного суду міста Харкова.
Рішенням Вищої ради правосуддя №1728/0/15-18 від 05.06.2018 «Про звільнення                ОСОБА_2 з посади судді Жовтневого районного суду міста Харкова у відставку» позивач була звільнена з посади судді Жовтневого районного суду міста Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку.
12 липня 2018 року ОСОБА_1 була відрахована зі штату Жовтневого районного суду міста Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку на підставі наказу Жовтневого районного суду міста Харкова №06-05/82 від 05.07.2018 «Про відрахування судді ОСОБА_2 ».
Наказом Жовтневого районного суду міста Харкова №06-03/178 від 23.08.2018 «Про скасування наказу та про внесення змін до наказу №06-05/82 від 05.07.2018 «Про відрахування судді ОСОБА_1 » було скасовано наказ від 07.06.2018 №06-05/70 «Про припинення доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 », внесено зміни до наказу №06-05/82 від 05.07.2018 «Про відрахування судді ОСОБА_2 , а саме пункт 2 викладено у такій редакції: «Виплатити              ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку за період з 22.06.2014 по 21.06.2015 тривалістю 3 календарних дні, невикористану відпустку за період з 22.06.2014 по 21.06.2015 тривалістю 16 календарних днів у зв`язку з перебуванням на лікарняному, невикористану відпустку за період з 22.06.2015 по 21.06.2016 тривалістю 1 календарний день, невикористану відпустку за період з 22.06.2016 по 21.06.2017 тривалістю 9 календарних днів, невикористану додаткову відпустку за вислугу років за 2017 рік тривалістю 8 календарних днів, невикористану відпустку за період з 22.06.2018 по 12.07.2018 тривалістю 2 календарних дні. Виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 22.06.2003 по 21.06.2004 тривалістю 35 календарних днів та додаткову відпустку за вислугу років тривалістю 15 календарних днів, за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 22.06.2004 по 21.06.2005 тривалістю 35 календарних днів та додаткову відпустку за вислугу років тривалістю 15 календарних днів, за невикористану додаткову відпустку за період роботи з 22.06.2006 по 21.06.2007 тривалістю 15 календарних днів».
У зв`язку з невиплатою всіх сум, що належали ОСОБА_1 при звільнені, а саме компенсації за невикористані відпустки, 15.08.2018 позивач звернулась до Начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області з вимогою про надання відомостей щодо використання або невикористання нею щорічних відпусток за період роботи на посаді судді Жовтневого районного суду м. Харкова з червня 1987 року по 12.07.2018, облік яких здійснюється y особовій картці працівника та/або Журналі обліку відпусток.
На зазначений лист Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області листом №02-32/2150/18 від 30.08.2018 повідомило, що ведення кадрового діловодства відносно суддів до 01.01.2003 здійснювалося Харківським обласним управлінням юстиції. Згідно наказів Територіального управління за даний період стосовно ОСОБА_1 були видано наступні накази про надання відпусток: наказ від 22.08.2003 №02-6/74 - 15 календарних днів щорічної основної відпустки та 15 календарних днів додаткової відпустки за вислугу років за період роботи з 22.06.2000 - 22.06.2001; наказ від 28.07.2004 №02-6/83 - 15 календарних днів щорічної основної відпустки та 5 календарних днів додаткової відпустки за вислугу років за період роботи з 22.06.2001 - 22.06.2002; наказ від 12.07.2005 №02-6/90 - 35 календарних днів щорічної основної відпустки та 5 календарних днів додаткової відпустки за вислугу років за період роботи з 22.06.2002 - 22.06.2003.
Також, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області повідомлено, що наказом Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області від 06.12.2005 №02-4/78 від 31.01.2006 ведення кадрового діловодства відносно суддів місцевих судів передано до відповідних судів. У зв`язку з чим, установа направила запит до Жовтневого районного суду міста Харкова від 27.08.2018 за №02-32/2121/18 для перевірки даних стосовно використання відпусток за весь період роботи позивача в суді.
З урахуванням отриманого листа, 10.09.2018 ОСОБА_1 звернулась до начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області із заявою, в якій вказала, що листом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 30.08.2018 №02-32/2150/18 їй було надано відповідь на вищезазначену заяву, якою повідомлено інформацію щодо використаних відпусток за період з 22.06.2000 по 22.06.2003 та з 22.06.2005 по 21.06.2018. Натомість інформації щодо невикористаних відпусток за період з 22.06.1987 по 22.06.2000, а також з 22.06.2003 по 22.06.2005 надано не було, з урахуванням вищезазначеного просила надати інформацію щодо невикористаних щорічних відпусток суддею Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за період з 22.06.1987 по 22.06.2000, а також з 22.06.2003 по 22.06.2005. Також просила повідомити причину, з якої Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області не надало повну інформацію на її заяву від 15.08.2018 щодо невикористаних щорічних відпусток за період з 22.06.1987 по 22.06.2000, а також з 22.06.2003 по 22.06.2005, з посиланням на норми діючого законодавства.
Листом №02-32/2377/18 від 25.09.2018 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області повідомило позивача, що на її заяву від 15.08.2018 установою надана відповідь в межах повноважень, які передбачені чинним законодавством. Вичерпні дані щодо надання позивачу відпусток за період ведення кадрового діловодства Територіальним управлінням відносно суддів місцевих загальних судів міста Харкова та Харківської області, a саме 01.01.2003 по 31.12.2005 надані в зазначеній відповіді. Зазначено, що з 22.06.1987 по 22.06.2000 ведення кадрового діловодства відносно суддів до 01.01.2003 здійснювалося Харківським обласним управлінням юстиції, з 01 січня 2003 року y зв`язку зi створенням ДСА України та її територіальних органів в областях роботу в зазначеному напрямку відносно суддів здійснювалось Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області. B архіві установи знаходяться архівна особова справа позивача, яка передана згідно акту приймання-передачі особових справ суддів від Харківського обласного управління юстиції. Відомості щодо надання позивачу відпусток будь-якого виду в зазначеній архівній справі не вказані.
10.09.2018 ОСОБА_1 також звернулась до начальника Головного територіального управління юстиції в Харківській області із заявою про надання їй інформації щодо невикористаних щорічних відпусток судді Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 за період з 22.06.1987 по 22.06.2000.
Листом №25106/09 01-39 від 18.09.2018 Головне територіальне управління юстиції у Харківській області на заяву ОСОБА_1 від 10.09.2018 повідомило, що відповідно до акту, затвердженого в.о. начальника Харківського обласного управління юстиції Калініковим В.В. 03.02.2003 особові справи та трудові книжки голів судів, заступників голів та суддів місцевих судів міста Харкова та Харківської області були передані начальнику відділу кадрової роботи Територіального управління державної судової адміністрації в Харківській області ОСОБА_3 . У зв`язку з вищевикладеним, управління персоналу Головного територіального управління юстиції у Харківській області не має можливості надати інформацію щодо невикористаних щорічних відпусток позивача за період з 22.06.1987 по 22.06.2000.
03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області із заявою, в якій вказала, що 16.08.2018 та 10.09.2018 вона зверталась до Начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області із заявами, в яких просила надати їй інформацію щодо невикористаних відпусток судді Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 за період з 22.06.1987 по 22.06.2000. Листами Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 30.08.2018 та від 25.09.2018 їй було повідомлено, що ведення кадрового діловодства відносно суддів до 01.01.2003 здійснювалось Харківським обласним управлінням юстиції. Натомість зазначена інформація повинна бути зазначена в особовій справі судді ОСОБА_1 , а всі особові справи та трудові книжки голів судів, заступників голів та суддів місцевих судів міста Харкова та Харківської області були передані начальнику відділу кадрової роботи Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області за актом від 03.02.2003. З урахуванням зазначеного, просила повідомити причину, з якої Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області не надає їй інформацію щодо невикористаних відпусток судді Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 за період з 22.06.1987 по 22.06.2000, яка повинна знаходитись в особовій справі судді ОСОБА_1 . Крім того, просила надати їй інформацію щодо невикористаних відпусток судді Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 за період з 22.06.1987 по 22.06.2000, яка міститься в розрахунково-платіжних відомостях (особового рахунку працівника) судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , що знаходяться в архіві бухгалтерії.
Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області надало лист №06-18/2635/18 від 18.10.2018, в якому повторно наголосило, що в архіві установи знаходиться архівна особова справа ОСОБА_1 , але відомості щодо надання їй відпусток в зазначеній архівній справі не вказані. Облік, зберігання та ведення особових справ до 2003 року здійснювалось Харківським обласним управлінням юстиції. На підставі вищенаведеного, установа не має жодної можливості надати змістовну відповідь на підставі даних, які містяться в вищевказаній архівній особовій справі. В особових рахунках судді Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_2 міститься наступна інформація за період з 1987 - 2000 роки: за період з 1987 - 1992 роки включно та за період роботи 1996 року позивачем було використано щорічні оплачувані відпустки в повному обсязі; в 1998 році позивачу було надано відпустку тривалістю 30 робочих днів та 4 календарних дні, у 2000 році надано - 30 робочих днів; інформація щодо надання позивачу відпусток за період 31993-1995 роки включно, 1997 та 1999 роки у особовому рахунку позивача - відсутня.
25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області з заявою, в якій, з урахуванням листа Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області №06-18/2635/18 від 18.10.2018 просила нарахувати та виплатити їй компенсацію за невикористані щорічні відпустки судді Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 за період з 1993 року по 1995 роки включно, 1997 рік, 1999 рік, 2001 рік, 2002 роки, з також за невикористані дні відпустки у 1998 та 2000 роках.
Листом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області №04-46/2755/18 від 31.10.2018 на ім`я Голови Жовтневого районного суду міста Харкова та ОСОБА_1 було повідомлено, що до територіального управління листом від 25.10.2018 звернулась суддя у відставці ОСОБА_1 щодо нарахування і виплати їй компенсації за невикористану відпустку за період з 1988-2002 роки. Нарахування та здійснення зазначених виплат проводиться на підставі наказу Жовтневого районного суду міста Харкова. Для визначення суми грошової компенсації за всі невикористані нею дні щорічної відпустки надіслано копії особових карток ОСОБА_2 за період з 1988 по 2002 роки включно. Копію наказу про внесення змін до наказу про відрахування зі штату ОСОБА_1 надіслати до територіального управління в термін до 10.11.2018.
02 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Голови Жовтневого районного суду міста Харкова із заявою, якою направила до Жовтневого районного суду міста Харкова копію листа Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області №06-18/2635/18 від 18.10.2018 до відома та вжиття відповідних заходів щодо виплати їй компенсації за невикористані щорічні відпустки.
Листом Жовтневого районного суду міста Харкова від 12.11.2018 №01-22/195/18                ОСОБА_1 було повідомлено, що 12.09.2018 за вих.М906-З1/ЕП-32З/18 на адресу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області надано запит про надання інформації щодо невикористаних відпусток судді у відставці Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 за період роботи з 22.06.1987 по 22.06.2000. 12 вересня 2018 року за вих.М906-31/98/18 на адресу Головного територіального управління юстиції у Харківській області надано запит про надання інформації щодо невикористаних відпусток судді y відставці Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 за період роботи з 22 червня 1987 року по 22 червня 2000 року. Станом на теперішній час відповідь не отримано.
Одночасно позивачем разом з заявою від 02.11.2018 додано копію відповіді начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 18.10.2018 №06-18/2635/18 про невикористані відпустки за період роботи з 1987 по 2000 роки. 06 листопада 2018 року з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області було скеровано лист, у відповідності до якого Жовтневому районному суду міста Харкова необхідно провести зміни до наказу №06-05/82 від 05.07.2018 «Про відрахування судді Іванової І.B.» y строк до 10.11.2018, але без зазначення періодів роботи, за який не надано відпустку, без кількості невикористаних робочих днів щорічних основних відпусток та кількості невикористаних календарних днів додаткових відпусток. Додатком до цього листа були особові листки на суддю Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 . 
У зв`язку з вищевикладеним, з метою перевірки даних стосовно невикористаних ОСОБА_1 відпусток за період роботи з 22.06.1987 по 21.06.2003, для прийняття рішення про внесення змін до наказу №06-05/82 від 05.07.2018 «Про відрахування судді ОСОБА_1 » Жовтневий районний суд міста Харкова 06.11.2018 звернувся з запитом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області в повному обсязі надати обґрунтовану відповідь щодо невикористаних відпусток за період роботи з 22.06.1987 по 21.06.2003 ОСОБА_4 із зазначенням періодів роботи, за який не надано відпустку, зазначивши кількість невикористаних робочих днів щорічних основних відпусток та кількість невикористаних календарних днів додаткових відпусток.
19 листопада 2018 року Жовтневий районний суд міста Харкова листом №01-22/199/18 на ім`я ОСОБА_1 повідомив, що наказом голови суду від 16.11.2018 №06-05/189 внесені зміни до наказу «Про відрахування судді ОСОБА_1 » від 05.07.2018 №O6-05/82.
16 листопада 2018 року наказ скеровано до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області для нарахування та виплати компенсації за невикористані відпустки.
22 листопада 2018 року ОСОБА_1 була виплачена компенсація за невикористані відпустки.
27 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області з вимогою, в якій вказала, що у зв`язку з тим, що їй, ОСОБА_5 (судді Жовтневого районного суду м. Харкова y відставці)                   не було виплачено всі належні їй суми у строки, визначені ст.116 КЗпП України  з вини уповноваженого органу, керуючись ч.1 ст.117 КЗпП України, просила виплатити їй середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку по день фактичного розрахунку, а саме з 12.07.2018 по 22.11.2018.
Листом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області №06-18/3056/18 від 03.12.2018 позивача було повідомлено, що згідно ст.117 КЗпП України y разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, визначені у ст.116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Невиплата звільненому працівнику належних йому сум є триваючим правопорушенням. Відповідач вказав, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області здійснює виплату грошових коштів суддям місцевих загальних судів міста Харкова та Харківської області, працівникам апарату суду на підставі наказів відповідного суду, та виплата належних коштів була виплачена на підставі наказу Жовтневого районного суду міста Харкова №2308/18 від 19.11.2018.
ОСОБА_1 , вважаючи протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо невиплати всіх належних їй сум при звільненні з посади судді Жовтневого районного суду міста Xapкова; вважаючи протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо відмови у виплаті середнього заробітку за весь час затримки повного розрахунку за період з 12.07.2018 по 22.11.2018 та наявність правових підстав для стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області середнього заробітку за весь час затримки повного розрахунку y розмірі 145 893,60 грн., звернулася до суду першої інстанції із вимогами до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, третя особа Головне управління державної казначейської служби України y Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку. 
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, третя особа Головне управління державної казначейської служби України y Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості заявлених позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Відповідно до ч.7 ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Частина 1 статті 47 КЗпП України (в редакції станом на час спірних правовідносин)  передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. 
Стаття 83 КЗпП України (в редакції станом на час спірних правовідносин)  передбачає, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. 
Отже, в день звільнення позивачу мала бути виплачена грошова компенсація за всі невикористані нею дні щорічної відпустки.
Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що у день звільнення вказана грошова компенсація була виплачена позивачу не в повному обсязі.
Відповідно до статті 116 КЗпП України (в редакції станом на час спірних правовідносин)   при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.  Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідно до ст.117 КЗпП України (в редакції станом на час спірних правовідносин)  в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.
Колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення у даній справі суд першої інстанції виходив з встановленої наявності вини Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області як особи, що мала у розпорядженні інформацію про невикористані позивачем дні відпустки (особові картки), щодо несвоєчасного надання такої інформації позивачу, яка мала бути надана на її запит від 15.08.2015, та несвоєчасне інформування місцевого суду, що зумовило винесення наказу №06-05/189 Жовтневим районним судом м.Харкова 16 листопада 2018 року на підставі листа відповідача від 31.10.2018, утім, ініціатором отримання такої інформації при винесенні наказу від 05.07.2018 мав би бути Жовтневий районний суд м. Харкова. 
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що Верховним Судом у даній справі зроблено висновок про те, що відповідальність за статтею 117 КЗпП України настає лише за наявності вини та виключно у власника або уповноваженого ним органу. При цьому, у розумінні ст.117 КЗпП України, відповідальність у спірних правовідносинах має нести саме власник чи уповноважений ним орган, при цьому відповідач на момент виникнення спірних правовідносин є органом, який здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності загальних судів, функції кадрового діловодства за законом на нього у 2018 році не покладено, тобто, власником або уповноваженим органом відповідач у спірних правовідносинах не виступає. 
Відтак, суд першої інстанції вважав, що підстави для застосування до відповідача відповідальності за несвоєчасний розрахунок при звільненні у цьому спорі відсутні, адже виплату сум компенсації за невикористані дні відпустки відповідачем здійснено своєчасно - з моменту отримання наказу від 16.11.2018. 
Зазначені висновки, як на думку суду першої інстанції, зумовлюють прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Водночас, колегія суддів не погоджується  висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для прийняття рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області      третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області   про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку, виходячи з такого. 
Так, як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 y період з 22.06.1987 по 12.07.2018 обіймала посаду судді Жовтневого районного суду міста Харкова.
Рішенням Вищої ради правосуддя №1728/0/15-18 від 05.06.2018 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Жовтневого районного суду міста Харкова у відставку» позивач була звільнена з посади судді Жовтневого районного суду міста Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що голова місцевого суду видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ.
12 липня 2018 року ОСОБА_1 була відрахована зі штату Жовтневого районного суду міста Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку на підставі наказу Жовтневого районного суду міста Харкова №06-05/82 від 05.07.2018 «Про відрахування судді ОСОБА_2 »
Наказом Жовтневого районного суду міста Харкова №06-03/178 від 23.08.2018 «Про скасування наказу та про внесення змін до наказу №06-05/82 від 05.07.2018 «Про відрахування судді ОСОБА_1 » було скасовано наказ від 07.06.2018 №06-05/70 «Про припинення доплати за вислугу років судді івановій І.В.», внесено зміни до наказу №06-05/82 від 05.07.2018 «Про відрахування судді Іванової І.B., а саме пункт 2 викладено у такій редакції:
«Виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку за період з 22.06.2014 по 21.06.2015 тривалістю 3 календарних дні, невикористану відпустку за період з 22.06.2014 по 21.06.2015 тривалістю 16 календарних днів у зв`язку з перебуванням на лікарняному, невикористану відпустку за період з 22.06.2015 по 21.06.2016 тривалістю 1 календарний день, невикористану відпустку за період з 22.06.2016 по 21.06.2017 тривалістю 9 календарних днів, невикористану додаткову відпустку за вислугу років за 2017 рік тривалістю 8 календарних днів, невикористану відпустку за період з 22.06.2018 по 12.07.2018 тривалістю 2 календарних дні.
Виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 22.06.2003 по 21.06.2004 тривалістю 35 календарних днів та додаткову відпустку за вислугу років тривалістю 15 календарних днів, за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 22.06.2004 по 21.06.2005 тривалістю 35 календарних днів та додаткову відпустку за вислугу років тривалістю 15 календарних днів, за невикористану додаткову відпустку за період роботи з 22.06.2006 по 21.06.2007 тривалістю 15 календарних днів».
Згідно зі ст.151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.
Частинами 3, 4 статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють:
1) Верховний Суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності;
2) Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України;
3) Вища рада правосуддя - щодо фінансового забезпечення її діяльності.
Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.
Підпунктом 4.3 пункту 4 Типового положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом ДСА України від 15.07.2015 №104, передбачено, що територіальні управління Державної судової адміністрації України здійснюють функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності загальних судів.
Нарахування будь-яких виплат здійснюється територіальним управлінням ДСА на підставі відповідних наказів місцевих судів міста Харкова та Харківської області, які є первинними документами бухгалтерського обліку господарських операцій.
Вказане твердження відповідає положенням чинного законодавства, а також підтверджується матеріалами справи, зокрема тими обставинами, що підставами для здійснення виплат ОСОБА_1 слугували відповідні накази Жовтневого районного суду міста Харкова.
Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачу в день звільнення не було виплачено всіх сум, що належали при звільненні, а саме компенсації за невикористані відпустки. 
З листів Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, наявних в матеріалах справи, вбачається, що облік, зберігання та ведення особових справ до 2003 року здійснювалось Харківським обласним управлінням юстиції та, за твердженнями відповідача, в архівній особовій справі, що наявна у територіального управління, відомості щодо надання ОСОБА_1 відпусток будь-якого виду не вказані.
Спірна сума була виплачена позивачу на підставі наказу голови Жовтневого районного суду міста Харкова від 16.11.2018 №06-05/189, яким були внесені зміни до наказу «Про відрахування судді ОСОБА_1 » від 05.07.2018 №O6-05/82.
Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні було правильно встановлено наявність вини відповідача як особи, що мала у розпорядженні інформацію про невикористані позивачем дні відпустки (особові картки), щодо несвоєчасного надання такої інформації позивачу, яка мала бути надана на її запит від 15.08.2015, та несвоєчасне інформування місцевого суду, що зумовило винесення наказу №06-05/189 Жовтневим районним судом м. Харкова 16 листопада 2018 року на підставі листа відповідача від 31.10.2018 року.
Водночас, помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що ініціатором отримання такої інформації при винесенні наказу від 05.07.2018 мав би бути Жовтневий районний суд                 м. Харкова, не врахувавши того факту, що Жовтневий районний суд м. Харкова звертався до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області з відповідним запитом, але відповіді не отримав.
Листом Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.11.2018 №01-22/195/18 ОСОБА_1 було повідомлено, що 12.09.2018 за вих.№06-31/ЕП-323/18 на адресу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області надано запит про надання інформації щодо невикористаних відпусток судді у відставці Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за період роботи з 22 червня 1987 року по 22 червня 2000 року. 
12.09.2018 за вих.№06- 31/98/18 на адресу Головного територіального управління юстиції  у Харківській області було надано запит про надання інформації щодо невикористаних відпусток судді у відставці Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за період роботи з 22 червня 1987 року по 22 червня 2000 року, однак відповідь не отримано.
Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не було враховано того факту, що позивач неодноразово (чотири рази) зверталася до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області з вимогами щодо надання їй вичерпної  інформації щодо невикористаних відпусток, і тричі відповідач повідомляв, що у нього такої інформації не має, та лише на четвертий запит ОСОБА_1 , в якому вона конкретизувала місце де знаходиться ця інформація, а саме просила надати їй інформацію щодо невикористаних відпусток судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за період з 22.06.1987 по 22.06.2000, яка міститься в розрахунково-платіжних відомостях (особового рахунку працівника) судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , що знаходяться в архіві бухгалтерії, ОСОБА_1 отримала достовірну інформацію щодо невикористаних нею відпусток, що в свою чергу зумовило направлення відповідачем на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова листа №04-46/2755/18 від 31.10.2018 на ім`я Голови Жовтневого районного суду м. Харкова до якого для визначення суми грошової компенсації за всі невикористані нею дні відпустки було додані копії особових карток ОСОБА_1 за період з 1988 по 2002 роки включно. Запропоновано копію наказу про внесення змін до наказу про відрахування зі штату ОСОБА_1 надіслати до територіального управління в термін до 10.11.2018.
Вказаний лист з інформацією, що містилась в особових картках ОСОБА_1 став підставою для внесення змін до наказу про відрахування зі штату ОСОБА_1 та подальшої належної виплати.
Відповідно до положення про Державну судову адміністрацію України, затверджену Рішенням Ради суддів України 22.10.2010 № 12 визначено, що, зокрема, основним завданням ДСА України є організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, визначених законом; організовує планово-фінансову роботу, ведення бухгалтерського обліку в судах, територіальних управліннях ДСА України.
Відповідно до згаданого вже вище підпункту 4.3. пункту 4 Типового положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом ДСА України від 15.07.2015 року     №104, передбачено, що територіальні управління Державної судової адміністрації України здійснюють функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності загальних судів.
Відповідно до пункту 4 Положення про апарат Жовтневого районного суду м. Харкова, Голова суду контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посади керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, вносить в установленому порядку подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства.
Отже, до повноважень Голови суду не входить здійснення остаточного розрахунку при звільненні судді, оскільки функції фінансового забезпечення судів в даному випадку покладені саме на Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області. 
Таким чином, в даному випадку уповноваженим органом, який зобов`язаний був провести повний розрахунок при звільненні з позивачем, є саме Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, але з вини останнього повна інформація щодо невикористаних відпусток не була надана вчасно ані позивачу, ані Жовтневому районному суду     м. Харкова, і саме протиправні дії останнього викликали необхідність для позивача самостійно вживати заходів щодо  належного виконання Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області обов`язку надання Жовтневому районному суду м. Харкова повної інформації. 
Оскільки інформація щодо невикористаних відпусток суддею ОСОБА_1 за період з 1993 року по 1995 роки включно, 1997 рік, 1999 рік, 2001 рік, 2002 роки, а також за невикористані дні відпустки у 1998 та 2000 роках була наявна у Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області,  а саме містилась в особових рахунках судді Іванової І.В., що підтверджується листом відповідача №06-18/2635/18 від 18.10.2018, а також враховуючи той факт, що Жовтневий районний суд м. Харкова видав наказ від 19.11.2018 №2308/18 на підставі інформації, яка була надана йому саме Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області, то в даному випадку вина відповідача у невиплаті ОСОБА_1 в день її звільнення, а саме 12.07.2018,  всіх сум, які їй належать при звільненні, є доведеною.
При цьому, відповідні висновки суду першої інстанції та доводи Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, викладені у відзиві на апеляційну скаргу щодо відсутності підстав для застосування до нього відповідальності за несвоєчасний розрахунок при звільненні у цьому спорі, що зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог є необґрунтованими, суперечать наведеному вище,  та                   не звільняють відповідача у даній справі від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. 
Окрім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано також той факт, що відповідач не надав доказів, що ним було вжито всіх належних заходів з метою своєчасного проведення остаточного розрахунку з ОСОБА_1 .
В контексті наведених вище висновків, колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд, який постановою від 25.05.2023 року у даній справі, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі, висновки якого є обов`язковими для врахування судом,                   не зазначав про те, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області не є особою, яка має відповідати у спірних правовідносинах (є неуповноваженою особою), вказуючи при цьому, що при новому розгляді справи необхідно встановити чи була в даному випадку вина відповідача та чи мав він інформацію щодо невикористаних днів відпустки, що слугувала підставою для прийняття Жовтневим районним судом міста Харкова наказу №06-05/189 від 16.11.2018.
Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
22.11.2018 року ОСОБА_1 була виплачена компенсація за невикористані дні відпустки, тобто лише 22.11.2018 відповідачем було виконано обов`язок, передбачений ст.116 КЗпП         України, що в даному випадку є підставою для відповідальності останнього, передбаченої статтею 117 КЗпП України. 
Наведене вище вказує на протиправність дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо невиплати всіх належних їй сум при звільненні з посади судді Жовтневого районного суду міста Xapкова, а також на протиправність дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо відмови у виплаті середнього заробітку за весь час затримки повного розрахунку за період з 12.07.2018 по 22.11.2018. 
Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. 
Колегія суддів вважає, що відповідач у справі, як суб`єкт владних повноважень, діяв у спірних правовідносинах необґрунтовано, без врахування всіх обставин даної справи, та всупереч вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено (доказано) правомірність своїх дій, що є предметом оскарження у даній справі.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості та правомірності вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо невиплати всіх належних їй сум при звільненні з посади судді Жовтневого районного суду міста Xapкова, а також про визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо відмови у виплаті середнього заробітку за весь час затримки повного розрахунку за період з 12.07.2018 по 22.11.2018. 
Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 03.12.2018 №04-52/644 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 склала 1585 грн. 80 коп. (т.1, а.с.35)
Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме за період з 12.07.2018 по 22.11.2018 (день повного фактичного розрахунку з ОСОБА_1 ) становить: липень 2018 року - 13 робочих днів, серпень 2018 року - 22 робочих дні, вересень 2018 року - 20 робочих днів, жовтень 2018 року - 22 робочих дні, листопад 2018 року - 15 робочих днів, всього - 92 робочих дня.
Отже, загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 145 893 грн. 60 коп. (1585 грн. 80 коп. х 92 робочих дні). 
Учасники у даній справі не висловили доводів щодо неправильності загального розміру середнього заробітку за час затримки повного розрахунку, тобто спір з приводу цього відсутній.
Відтак, з огляду на наведене вище, стягненню з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на користь ОСОБА_1  підлягає середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку у розмірі 145 893 (сто сорок п`ять тисяч вісімсот дев`яносто три) грн. 60 коп. 
Доводи суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог ОСОБА_1 є помилковими та не узгоджуються із висновками суду апеляційної інстанції у даній справі. 
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції,            обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи призвело до неправильного вирішення даної справи, а тому скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 у справі                           №520/1698/19 скасувати. 
          Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області  третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку задовольнити.  
          Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 всіх належних їй сум при звільненні з посади судді Жовтневого районного суду міста Харкова.
          Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті середнього заробітку за весь час затримки повного розрахунку за період з 12.07.2018 по 22.11.2018.
          Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку у розмірі 145 893 (сто сорок п`ять тисяч вісімсот дев`яносто три) грн. 60 коп. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський