ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" березня 2024 р.           Справа№ 910/698/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Козир Т.П.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Скрипки  І.М. 
  
 при секретарі Вага В.В.
за участю представників сторін:
від позивача:  не з`явився;
від відповідача: Пилипчук І.І. самопредставництво;
від третьої особи: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника позивача про винесення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Київської міської ради
на рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 (повний текст рішення складено 25.05.2023)
та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2023
у справі № 910/698/23 (суддя: Плотницька Н.Б.)
за позовом Акціонерного товариства "Гідромеханізація." 
до Київської міської ради,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання укладеною додаткову угоди до договору,

УСТАНОВИВ:
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20  лютого 2024 року апеляційну скаргу Київської міської ради залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від  08 травня 2023 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01 червня 2023 року - без змін.
26 лютого 2024 року від представника позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення (направлена до суду 22.02.2024), у якій він просить стягнути з відповідача 100 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за результатом розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 розгляд заяви  було призначено на 05.03.2024.
27.02.2024 від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Козир Т.П., розгляд справи у призначений час не відбувся та ухвалою суду від 08.03.2024 розгляд заяви було призначено на 26.03.2024.
Позивач та третя особа були належним чином повідомлені про дату та час розгляду заяви, що підтверджується довідками про доставку електронного документа від 11.03.2024, а їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.  
Заслухавши пояснення представника відповідача , дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про винесення додаткового рішення,  апеляційний господарський суд  вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 244  ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, у тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Відповідно до   ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 123 ГПК України   передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказав, що орієнтовний розрахунок судових витрат у суді апеляційної інстанції становить 60 000,00 грн, а докази витрат на правничу допомогу будуть подані у встановленому ГПК України порядку. Представник позивача у судовому засіданні 20.02.2024 також повідомив про подання доказів на підтвердження цих протягом п`яти днів після прийняття рішення суду
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20  лютого 2024 року апеляційну скаргу Київської міської ради залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від  08 травня 2023 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01 червня 2023 року - без змін.
Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
26 лютого 2024 року від представника позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення (направлена до суду 22.02.2024), у якій він просить стягнути з відповідача 100 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за результатом розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Отже, позивачем була зроблена відповідна заяви до закінчення судових дебатів та подані відповідні докази протягом п`яти днів, після ухвалення апеляційним господарським судом рішення у даній справі. 
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відповідача було відмовлено,  пов`язані з розглядом апеляційної скарги витрати мають бути покладені на відповідача.
За вимогами частин 5, 8 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з положеннями статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
З матеріалів  справи вбачається, що на підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:
- копію Договору №02/02-21/1 про надання правової допомоги від 02.02.2021,  укладеного між Адвокатським об`єднанням "Унілекс", як об`єднанням, та Акціонерним товариством "Гідромеханізація.", як клієнтом з додатком №1 до нього;
- копію додаткової угоди від 21.02.2024 про внесення змін до Додатку №1 до договору про надання правової допомоги №02/02-21/1 від 02.02.2021;
- копію акта приймання-передачі наданих послуг від 21.02.2024.
Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правової допомоги від 02.02.2021 № 02/02-21/1, АО "Унілекс") на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується надавати за винагороду АТ "Гідромеханізація." як клієнту правову допомогу в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, його додатками. 
Згідно з пунктами 5.1, 5.2 договору про надання правової допомоги АТ "Гідромеханізація." сплачує АО "Унілекс" гонорар за фактично надану правову допомогу згідно із завданням, розмір гонорару визначається сторонами у відповідному додатку до договору. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 додатку №1 до договору про надання правової допомоги сторони погодили обсяги правової допомоги та розмір винагороди, зокрема, що за представництво інтересів АТ "Гідромеханізація." в суді апеляційної інстанції у справі щодо визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки розмір винагороди (гонорар) становить 120  000,00 грн. 
За змістом пункту 2 додатку №1 до договору про надання правової допомоги детальний опис послуг, наданих в межах цього додатку до договору, деталізується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг, який складається після завершення розгляду справи в суді відповідної інстанції.
Відповідно до пункту 3 додатку №1 до договору про надання правової допомоги сторони погодили, що послуги приймаються клієнтом після виконання адвокатським об`єднанням правової допомоги, визначеної відповідним підпунктом пункту 1 цього додатку. 
Згідно з додатковою угодою від 21.02.2024 про внесення змін до додатку №1 до договору про надання правової допомоги, сторони вирішили внести зміни до підпункту 2 пункту 1 додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 02.02.2021 №02/02-21/1, а саме, цифри і слова "120 000 (сто двадцять тисяч) гривень 00 копійок" замінити цифрами і словами "100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок".
Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 21.02.2024 на виконання додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 02.02.2021 №02/02-21/1 АО "УНІЛЕКС" було надано, а клієнтом - АТ "Гідромеханізація." прийнято такі послуги (правову допомогу):
- ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2023 у справі №910/698/23;
- підготовка та написання для АТ "Гідромеханізація." відзиву на апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2023 у справі №910/698/23. Направлення відзиву на апеляційну  скаргу іншим учасникам справи та до Північного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку;
- підготовка та написання для АТ "Гідромеханізація." Клопотання про поновлення апеляційного провадження у справі №910/698/23;
- особиста участь представника (адвоката) АТ "Гідромеханізація." в судових засіданнях в Північному  апеляційному господарському суді (із рахуванням часу прибуття до/з суду та очікування судових засідань. 
Згідно з пунктом 2 акта приймання-передачі наданих послуг від 21.02.2024 загальна вартість наданих послуг відповідно до підпункту 3 пункту 1 додатку №1 до договору про надання правової допомоги склала 100 000,00 грн.
Матеріалами справи підтверджується, що правничу допомогу у справі позивачу в суді апеляційної  інстанції під час розгляду апеляційної скарги надавав адвокат Наїдко Л.В., який діяв на підставі виданого адвокатським об`єднанням ордеру.
Матеріали справи не містять доказів сплати позивачем вказаних витрат, однак відповідно до правових позицій Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).
Відповідач скористався правом подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги з посиланням на те, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим і неспівмірним виконаній адвокатом роботі, оскільки позиція позивача не змінювалася протягом усього розгляду судової справи; докази, які подані у справі, це ті матеріали на які посилався позивач у позовній заяві, тому не  потребували додаткового вивчення; відзив на апеляційну скаргу практично ідентичний відзиву на апеляційну скаргу у аналогічній справі №910/698/23, тобто виконавши один раз роботу щодо підготування позиції у суді він намагається двічі отримати оплату; очікування розгляду справи відбувалось не звини Київради, тому збільшення розміру витрат, виплата яких здійснюється за рахунок коштів територіальної громади, в даному випадку не є виправданим та об`єктивним .
Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19,  від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.  
У постанові від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Дослідивши поданий позивачем акт приймання-передачі наданих послуг від 21.02.2024, апеляційний господарський суд погоджується з доводами відповідача про те, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, оскільки частина тексту відзиву на апеляційну скаргу співпадає з доводами відповіді на відзив на позовну заяву, і між сторонами також розглядався аналогічний спір по суміжній земельній ділянці (справа №910/743/23),  тому, враховуючи  рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду апеляційної інстанції адвокатом документів, їх значення для спору, тривалість та кількість судових засідань, в яких приймав участь адвокат, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат  позивача в сумі 20 000,00 грн.
В іншій же частині заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у цій справі на стадії апеляційного розгляду  справи, не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не розподіляються судом.
Апеляційним господарським судом при цьому враховані правові позиції Верховного Суду, викладені у додатковій постанові від 27.02.2024 у справі №910/743/23  щодо розподілу судових витрат між цими ж сторонами за наслідками розгляду аналогічного спору щодо суміжної земельної ділянки. 
Керуючись ст.ст. 126, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Задовольнити частково заяву представника АТ "Гідромеханізація." про винесення додаткового рішення.
2.  Стягнути з Київської міської ради (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) на користь Акціонерного товариства "Гідромеханізація." (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, проммайданчик, ідентифікаційний код 04628646) - 20  000  (двадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
4. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст додаткової постанови складений 27.03.2024.

Головуючий суддя                                                            Т.П. Козир 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                І.М. Скрипка