ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2024 року
м. Харків
справа № 643/17445/21
провадження № 22-ц/818/496/24 
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Тичкової О.Ю.,
суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніту»
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2023 року постановлену у складі судді Мельникової І.Д.,-
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2021 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про захист прав споживачів та просила зобов`язати ТОВ «ФК «Маніту» провести реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором від 11.09.2008 №6/4/35/2008/840-К/249.
17.02.2022 ТОВ «ФК`Маніту» подано клопотання про зупинення провадження у дійсній справі у зв`язку з тим, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває справа № 617/1552/15-ц за позовом ТОВ «ФК «МАНІТУ » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.09.2008 №6/4/35/2008/840-К/249. Відповідач вважає, що без ухвалення остаточного рішення у зазначеній справі вирішення питання щодо реструктуризації за цим же кредитним договором вбачається неможливим.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2023 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» про захист прав споживачів (справа №643/17445/21) до набрання законної сили судовим рішенням по справі 617/1552/15-ц.
Ухвала мотивована тим, що пунктом 6 ч. 1ст. 251 Цивільного процесуального кодексу Українивизначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ТОВ «ФК «Маніту» у своєму клопотанні не вказало обставин, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про стягнення за кредитним договором виключає можливість на підставі наявних доказів окремо встановити при розгляді даної справи наявність чи відсутність обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги про захист прав споживачів та зобов`язання ТОВ «ФК «МАНІТУ» провести реструктуризацію за кредитним договором. А ні Законом України «Про споживче кредитування», а ні іншим законом України не передбачено можливість проведення реструктуризації в порядку, встановленому Розділом IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» № 1734, за умови наявності рішення суду про стягнення заборгованості. Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції також не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні цієї справи, та яким чином встановлені у справі №617/1552/15-ц обставини вплинуть на оцінку доказів, якими учасники справи обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи з предмету та підстав заявленого позову. Сам лише той факт, що у справі № 617/1552/15-ц ТОВ «ФК «МАНІТУ» просить стягнути заборгованість з ОСОБА_1 за кредитним договором, який є підставою для проведення реструктуризації за позовом у цій справі, не перешкоджає розгляду даної справи та не дає підстав вважати, що її розгляд об`єктивно неможливий до вирішення справи № 617/1552/15-ц.

Постановляючи ухвалу, суд не проаналізував предмети та підстави спорів у справах та необґрунтовано задовольнив клопотання директора ТОВ «ФК «МАНІТУ», дійшовши помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження справі. Крім того, таке процесуальне рішення не відповідає принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення по справі № 617/1552/15-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного розгляду даної справи.
Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону.
Положеннями статті 251 ЦПК Українипередбачено випадки у разі яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.
Зокрема, відповідно до пункту 6 частини першоїстатті 251 ЦПК Українисуд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1ст. 251ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.
Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.
Відповідні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 червня 2019 року у справі №910/12694/18, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 520/57/17-ц, провадження № 61-22485св19.
Колегія суддів зауважує, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення щодо того, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.
Наявність на розгляді Московського районного суду м. Харкова справи №617/1552/15-ц за позовом ТОВ «ФК «МАНІТУ» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором не перешкоджає розгляду дійсної цивільної справи та не є підставою, що унеможливлює її вирішення. 
Суд на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.
Згідно ч.1ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки судова колегія вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст.367,368,369,374,379,381,382,383,384 ЦПК Українисуд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2023 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 16 січня 2024 року.
Головуючий                                                                         О.Ю.Тичкова

Судді                                                                                 О.В.Маміна

                                                                               Н.П.Пилипчук