Справа № 730/1189/23 	Головуючий у 1 інстанції Луговець О. А. 	
Провадження № 33/4823/17/24 	  	
Категорія - ч. 5 ст.126 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Салая Г.А.,
представника –  Рейніша Л.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконфкренції у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року, 

                                  У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, студент, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить  40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, з оплатним вилученням транспортного засобу – автомобіля “ВАЗ-21063”, д.н.з. 
НОМЕР_1 , який знаходиться за місцем проживання ОСОБА_1 .

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи постановою серії БАД № 837599 від 11.10.2023 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП, повторно протягом року 16 жовтня 2023 року о 23:05 год у м. Борзна по вул. О. Десняка, керував автомобілем «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія категорії «В», тобто не маючи права керування таким видом транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, звільнити його від сплати судового збору, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. Вважає постанову суду такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він є студентом 3 курсу, має посвідчення водія категорії “А”, навчається у Борзнянському СТК ТСО України на курсах підготовки водіїв автотранспортних засобів категорії “С” та пройшов теоретичну частину підготовки. Вказує, що після навчання, діючи у стані крайньої необхідності по сімейних справах, вимушено 11 жовтня 2023 року керував транспортним засобом марки “ВАЗ-2106”, щоб доїхати до с. Галайбине з м. Борзни та назад, оскільки іншого способу дістатися назад впродовж доби немає. Вказує на безпідставну зупинку поліцейськими та на безпідставне складання постанови серії БАД № 837599 за порушення підп. а)  п. 2.1 ПДР за ч. 2 ст. 126 КУпАП, яку наразі він оскаржує у суді. Вдруге, діючи у стані крайньої необхідності він знову вимушено керував автомобілем 16 жовтня 2023 року по сімейним справах та знову всупереч ст. 35 ЗУ “Про Національну поліцію” був неправомірно зупинений, та за відсутності посвідчення водія відповідної категорії поліцейський склав протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Звертає увагу на неналежне повідомлення судом першої інстанції про час та місце розгляду справи. Посилання суду щодо повідомлення його на сайті суду вважає нікчемним, оскільки повідомлення опубліковано о 12:38 03.11.2023, а розгляд справи було закінчено о 08:55 год. Вказує, що він не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР, а тому не може порушувати підп. а) п. 2.1 ПДР. Наголошує, що відповідно до довідки № 9 від 15.11.2023 він навчається водінню і, відповідно до примітки до ст. 126 КУпАП накладення стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП є протиправним. Також звертає увагу, в 17 років залишився без матері, отримує стипендію у розмірі 1815 грн та перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому просить звільнити його від судового збору. 

У засіданні апеляційного суду представник апелянта Рейніш Р.В. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити з викладених  в ній підстав.

ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду. 
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
          
Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

  Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.    
У відповідності до ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Пунктом 2.1 а) Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
         
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ААД № 005352 від 16.10.2023 року ОСОБА_1 , будучи постановою серії БАД № 837599 від 11.10.2023 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП, повторно протягом року 16 жовтня 2023 року о 23:05 год у м. Борзна по вул. О. Десняка, керував автомобілем «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія категорії «В», тобто не маючи права керування таким видом транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, який він власноруч підписав. (а.с. 2).
         
Відповідно до витягу з підсистеми ГСЦ Посвідчення водія інформаційно-телекомунікаційної системи інформаційного порталу Національної поліції України “Цунамі” ОСОБА_1 має категорію “А” з 08.07.2022 (а.с.4).
Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 837599 від 11.10.2023 року ОСОБА_1 11.10.2023 о 00:10 у м. Борзна по вул. Шевченка, 16, керував автомобілем “ВАЗ-21063”, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним  транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за  ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 3).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , поліцейський повідомив причину зупинки, а саме неосвітлені задні габарити та з`ізд на бордюр, на що водій сказав, що “руль кинуло”. На вимогу поліцейського пред`явити документи, водій відповів, що посвідчення водія відповідної категорії не має. Водія повідомлено, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що він всупереч п. 2.1 а) Правил дорожнього руху керував транспортним засобом  без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, з чим погодився водій на камеру. Поліцейський роз`яснює права і обов`язки водію, повідомляє про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ознайомлює із його змістом протоколу, який він підписав, будь-яких зауважень не надходило.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 повторно притягається до адміністративної відповідальності протягом поточного року за ст. 126 КУпАП, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою при керуванні транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.
         
За таких обставин, суд першої інстанції, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в повному обсязі врахував вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Вказівка апелянта на безпідставну зупинку поліцейськими не є слушними та в повному обсязі спростовуються відеозаписом, доданим до матеріалів справи.

Посилання апелянта на неправомірне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на примітку до ст. 126 КУпАП, оскільки він навчається на курсах по підготовці водіїв не заслуговують на увагу.
Так, до апеляційної скарги було долучено довідку № 9 від 15.11.2023, згідно якої ОСОБА_1 навчався у Борзнянському Спортивно-технічному клубі ТСО України на курсах по підготовці водіїв автотранспортних засобів категорії ”С” – пройшов теоретичну частину підготовки в учбовій групі № 241 з 22.08.2023 по 09.09.2023. Згідно протоколу № 241 від 09.09.2023 року видано свідоцтво  PDR 00708493-23. 
Апеляційний суд зауважує, що на курсах по підготовці водіїв автотранспортних засобів категорії ”С” ОСОБА_1   пройшов лише теоретичну частину для отримання категорії “С”. Однак вказаний доказ жодним чином не підтверджує того, що в момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 навчався водінню транспортним засобом за типовою навчальною програмою та за участі відповідного спеціаліста акредитованого закладу, який здійснює підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів. Отже, в цьому випадку, примітка до ст. 126 КУпАП не застосовується. Крім того, ОСОБА_2 керував автомобілем, а згідно підп. а) п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що передбачено категоріє “В”.

Що стосується тверджень апелянта про неналежне повідомлення судом про час та місце розгляду справи, також повідомлення його на сайті суду вважає нікчемним, оскільки повідомлення опубліковано о 12:38 03.11.2023, а розгляд справи було закінчено о 08:55 год, то слід зазначити таке. 
З матеріалів справи вбачається, що судове засідання було призначено на 03 листопада 2023 року на 10:30 год, про що завчасно повідомлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою, проте, рекомендоване повідомлення було повернуто не врученим з причин “адресат відсутній за вказаною адресою”. 03 листопада 2023 року було відкладено судове засідання на 13 листопада 2023 року на 08:45 год у зв`язку з нез`явленням ОСОБА_1 та суд постановив виклик повторити через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, який було виконано 03 листопада 2023, о 12:38 год. 13.11.2023 року судом справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , яке було розпочато о 08:45 год та закінчено о 08:55 год.
За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що у суду 1 інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Це рішення судом належним чином мотивоване.
Будь-яких суттєвих порушень та зволікань з призначенням судових засідань, з огляду на судове навантаження, суд апеляційної інстанції не вбачає.     
При цьому судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Крім того, враховується, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. 

Водночас, слід зауважити, що санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.                                        
При цьому, відповідно до санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, визначено стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто без позбавлення права керування транспортним засобом.                                                                             
      
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочинипроти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративніправопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати позбавлення права  керувати  транспортними   засобами тоді, коли  винна  особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.                                                                                  
Виходячи з наведеного, конструкції диспозицій та санкцій ст. 126 КУпАП постанову суду першої інстанції в частині застосованого стягнення слід змінити, виключивши з постанови суду вказівку на позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Щодо прохання у скарзі про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України “Про судовий збір”,  оскільки він перебуває у скрутному матеріальному становищі, то апеляційний суд доходить такого висновку.
До апеляційної скарги долучено довідку № 46 від 16.03.2023 року директора коледжу В.Линника , згідно якої ОСОБА_1 дійсно навчається в Борзнянському аграрному фаховому коледжі на 2 курсі денної форми навчання за освітньо-професійним ступенем фаховий молодший бакалавр, спеціальність Агрономія за кошти державного бюджету з 01 вересня 2021 року (наказ № 43 від 30.07.2021), дата закінчення закладу освіти 30.06.2025 року.         
Згідно ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити розмір судового збору  або звільнити його віц сплати.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,   

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року. 
          
Задовольнити частково апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП -  змінити.
Виключити з постанови суду вказівку на позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Виключити з постанови суду посилання про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у сумі 536 гривень 80 копійок та звільнити його від сплати судового збору в сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай