П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/978/23-а 
                                                            Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К. 
                                                            Суддя-доповідач:  Матохнюк Д.Б. 
24 січня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. 

          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
  у березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (ГУ ПФУ в Чернівецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (ГУ ПФУ в Миколаївській області) в якому просив:
- визнати незаконним та скасувати рішення від 26.01.2023 про відмову ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо переведення позивача з пенсії по віку відповідно до вимог Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 на пенсію державного службовця за віком з 11.01.2023 відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ із врахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу», з врахуванням її розміру 60 відсотків заробітку, зазначеного у довідках від 11.01.2023 за №02.2-29/1 та №02.2.-29/2, виданих Департаментом соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Чернівецькій області перевести позивача з пенсії по віку відповідно до вимог Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 на пенсію державного службовця за віком з 11.01.2023 відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ із врахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», з врахуванням її розміру 60 відсотків заробітку, зазначеного у довідках від 11.01.2023 за № 02.2-29/1 та № 02.2.-29/2, виданих Департаментом соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 26.01.2023 № 977260803410.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2023, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ГУ ПФУ в Чернівецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційна скарга відповідача обгрунтована тим, що позивачу вже призначалась пенсія згідно Закону України "Про державну службу", а тому законні підстави для призначення пенсії за цим же законом та застосування наданих останнім довідок для розрахунку пенсії відсутні.   
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.06.2013 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Чернівецькій області та отримує пенсію за віком, що призначена відповідно до вимог Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, 11.01.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Чернівецькій області із заявою про переведення його з пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу». 
До заяви позивачем, серед іншого, додано довідки Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 11.01.2023 за № 02.2-29/1 та № 02.2.-29/2.
Вказана заява за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до ГУ ПФУ в Миколаївській області.
За наслідками розгляду заяви, рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 26.01.2023 № 977260803410 відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу».
Рішення мотивоване тим, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ. Прикінцевими положеннями Закону № 889-VIII збережено право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993.
Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".
На призначення пенсії за Законом № 889-VII мають право особи, яким не призначались пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ:
-державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII обіймають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України;
- особи які на день набрання чинності Закону № 889-VIII мають стаж не менш як 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.
Також Закон № 889-VIII не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій, оскільки заявникові раніше призначалась пенсія відповідно до Закону № 3723-ХІІ, яку він одержував з 13.06.2013 по 31.10.2017.
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не в межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Так, ст. 46 Конституції України визначено, що право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.
До 01.01.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність  держави  щодо  створення правових, організаційних, економічних та  соціальних  умов  реалізації  громадянами України права на державну службу регулювались Законом України від 16.12.1993 №3723 "Про державну службу"  (Закон №3723).  
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та Перехідних положеннях якого закріплено, що Закон № 3723-ХІІ (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI  Закону № 889-VIII втратив чинність.  
Положеннями п.п. 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25   Закону №3723-XII   та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до   ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до   ст. 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу"№3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Крім того, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Тобто, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Законом №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 "Про державну службу") зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.
Отже, не зважаючи на те, що з 01.06.2016  Закон України від 16.12.1993 № 3723 "Про державну службу" втратив чинність, після вказаної дати особи, що працювали на державній службі за наявності передбачених ст.37 цього закону підстав, мають право на пенсію державного службовця. 
Із матеріалів справи встановлено, що позивач перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, а тому набув право на пенсію державного службовця, яка і була йому призначена з 13.06.2013. 
31.10.2017 ОСОБА_1 переведено на пенсію, передбачену Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
11.01.2023 позивач  звернувся до ГУ ПФУ в Чернівецькій області з заявою про  переведення на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу". 
Однак, відповідач відмовив позивачу у переведенні на пенсію державного службовця, посилаючись на відсутність правових підстав для переведення з пенсії по інвалідності, призначеної йому згідно із Законом №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до Закону № 3723-XII.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що за наявності  в особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє останній після призначення пенсії, перейти з одного виду пенсії на інший, або звернутись до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за іншим законом. Право позивача на вибір пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та право вимагати такого обчислення встановлено законом не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі №520/1972/19. 
Таким чином, законодавець зберіг за такою категорією осіб, як позивачка, право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відсутні перешкоди для переходу за бажанням самого позивачки, з пенсії за віком, яку на сьогодні позивач отримує на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію державного службовця  відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення  ГУ ПФУ в Миколаївській  області №977260803410 від 26.01.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.
В той же час, колегія суддів вказує на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджено  Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (Порядок).
Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,-заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців.  
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому-п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Так, на момент звернення позивача з заявою про переведення його на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ (08.12.2022), вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що при первинному зверненні позивача за призначенням пенсії, ним було обрано пенсію державного службовця, передбачену ч.1 ст.37 № 3723-XII, а тому відсутні підстави вважати, що в цьому випадку йдеться  про призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", вперше.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 має право на переведення пенсії по віку відповідно до Закону № 3723-XII, однак без врахування довідок про складові заробітної плати від 11.01.2023 за № 02.2-29/1 та № 02.2.-29/2, виданих Департаментом соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації.
Статтею 317 КАС України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Згідно з ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог частково, але частково з інших підстав, ніж визначено судом першої інстанції.
Відтак, в порядку ст. 317 КАС України, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції.  
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області  задовольнити  частково.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року  змінити в частині викладення мотивувальної частини.
В іншій частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.  

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.