ПОСТАНОВА 
Іменем України

29 лютого 2024 року                                                         м. Кропивницький

справа № 402/192/23
провадження № 22-ц/4809/385/24 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2023 року у складі головуючого судді Ясінського Л. Ю.
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
21.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором №04198-05/2021 в розмірі 18900,00 гривень.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 07 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №04198-05/2021.
18.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №18022022 від 18.02.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18900 грн., з яких: 4500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14400 гривень - сума заборгованості за відсотками.
Посилаючись на норми чинного законодавства представник позивача ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" просить суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором №04198-05/2021 в розмірі 18900 грн., з яких: 4500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14400 гривень - сума заборгованості за відсотками та 2684 гривні сплаченого судового збору.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2023 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів суму заборгованості за кредитним договором №04198-05/2021 в розмірі 18900,00 гривень з яких: 4500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14400 гривень - сума заборгованості за відсотками, та сплачену суму судового збору у розмірі 2684,00 гривні.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 18900 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке згідно реєстру боржників до договору факторингу №18022022 від 18.02.2022 набуло права грошової вимоги до відповідача.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Вказує, що матеріалах даної справи наявні відзив на позовну заяву та доповнення до відзиву, в яких адвокат Анікєєнко Є. О. неодноразово наголошувала на тому, що позивачем - ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», яке є фактором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» відповідно до договору факторингу №18022022 від 18.02.2022 не підтверджено факт виконання умов кредитного договору кредитором, а саме не доведено факт надання грошових коштів позичальнику - ОСОБА_1 саме ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ».
Відповідно до виписок АТ «Сенс Банк» з банківського рахунку ОСОБА_1 у період з 01.05.2021 по 05.10.2021, які були витребувані ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 18.09.2023, на особовий рахунок ОСОБА_1 07.05.2021 були зараховані 4500 грн з призначенням платежу: ГО-5128869336 переказ МопеуБепсі з карткового рахунку (кредит) 07.05.2021.
29.05.2023 з боку ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» надане клопотання про долучення доказів, а саме інформаційної довідки №789/05 від 24.05.2023 про зарахування 4500 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 з боку ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічного оператора платіжних послуг.
Зазначає, що позивачем не надано відомостей про те, що ТОВ «Платежі Онлайн» надавав послуги технологічного оператора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ».
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Позивач подав відзиви на апеляційну скаргу, в яких ставить питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Відповідач надав відповідь на відзив, в якому ставить питання про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позовних вимог.
Позивач подав додаткові пояснення у справі.

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19 ЦПК).
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК).
У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій ст. 274 ЦПК України (ч.ч.1-2 ст. 274 ЦПК).
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.
Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
07 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №04198-05/2021 на суму 4500,00 грн, строком на 24 дні, тобто до 04.06.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 4-6). Договір підписано відповідачем ОСОБА_1 , що ніким не оспорюється.
18.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №18012022, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 (а.с. 7-12,61-71).
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №18022022 від 18.02.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18900 грн., з яких: 4500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14400 гривень - сума заборгованості за відсотками.
Згідно копії довідки від 24.05.2023 ТОВ «Платіжні Операції», виданої технічним оператором, на рахунок відповідача № НОМЕР_1 07.05.2021 зараховано кошти у сумі 4500,00 грн (а.с.82).
Згідно виписки по особовому рахунку відповідача за період з 01.05.2021 по 05.10.2021 на рахунок останнього 07.05.2021 о 19:58 год зараховано кошти у сумі 4500,00 грн призначення платежу: кредит (а.с.121).
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №04198-05/2021 від 07.05.2021 за ОСОБА_1 станом на 17.02.2022 рахується заборгованість у розмірі 18900,00 грн, з яких: - 4500,00 грн основний борг; - 10125,00 грн борг за відсотками; - 4275,00 грн відсотки (а.с.83-84).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №18022022 від 18.02.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18900 грн., з яких: 4500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14400 гривень - сума заборгованості за відсотками (а.с.69-71).
Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Встановлено, що відповідач, підписавши 07 травня 2021 року кредитний договір №04198-05/2021 з ТОВ «ФК «Інвеструм», погодився з усіма його умовами.
Отримання кредитних коштів у сумі 4500,00 грн доведено належними й допустимими доказами, а саме, довідкою від 24.05.2023, випискою по особовому рахунку та реєстром боржників до договору факторингу №18022022 від 18.02.2022 (а.с.82,121,69-71).
Відповідач належним чином не виконував взяті на себе кредитні зобов`язання у кредитному договорі №04198-05/2021, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 18900,00 грн, на повернення якої має право позивач до якого перейшло право вимоги на підставі договору факторингу №18012022 від 18.01.2022.
Установивши, що відповідач перед укладенням кредитного договору був ознайомлений з усіма його умовами, зокрема з  умовою про сплату щомісячних процентів, і  погодився укласти договір саме на таких умовах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму кредитної заборгованості, в тому числі й відсотків.
Відповідачем не надано суду доказів повного або часткового погашення суми кредитної заборгованості, інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення не відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.
Рішення суду є законним і обгрунтованим.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення – без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.
Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.
Керуючись ст. 7, 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді                                                                        С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

О. І. Чельник