ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/416/24 Справа № 176/202/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кучма В.В Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року                         Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 травня 2023 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувало тим, що 02 липня 2020 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» кредитний договір №9994794755. 
29.12.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги №20211229 у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками.
Відповідно до витягу з реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР», додатку №1 до договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 62898,99 грн. з яких: 39594,82 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5723,94 грн. – сума заборгованості за річними відсотками, 17580,23 грн. – сума заборгованості за щомісячними відсотками.
Також, 08 липня 2020 року ОСОБА_1 уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №439294 від 08 липня 2020 року.
04 вересня 2020 року на підставі Договору про відступлення права вимоги №20200904-1, укладеного між ТОВ «Файна Готівка» та ТОВ «ФК «ЦФР» первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.
В подальшому ТОВ «ФК «ЦФР» на підставі договору від 29 грудня 2021 року відступив зазначене право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Відповідно до реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК» ЦФР» - додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 35858,18 грн. з яких: 10065,66 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 25792,52 грн. – сума заборгованості за щомісячними відсотками.
Враховуючи наведене ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду та просила стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 02 липня 2020 року у розмірі 62 898,99 грн. та за кредитним договором від 08 липня 2020 року у розмірі 35 858,18 грн. у загальному розмірі 98 757, 17 грн., а також понесені судові витрати.
Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 травня 2023 року задоволено позовні вимоги  та стягнуто з ОСОБА_1 на заборгованість за кредитним договором №9994794755 від 02 липня 2020 року в розмірі 62898,99 грн. з яких : 39594,82 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5723,94 грн. – сума заборгованості за річними відсотками, 17580,23 грн. – сума заборгованості за щомісячними відсотками; та заборгованість за кредитним договором № 439294 від 08.07.2020 року в розмірі 35858,18 грн., з яких: 10065,66 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 25792,52 грн. – сума заборгованості за щомісячними відсотками; а також стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати рішення суду першої інстанції  та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.  В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неврахування висновків Верховного Суду щодо нікчемності договору споживчого кредиту, а також не з`ясування судом всіх обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність у неї заборгованості за вказаними договорами позики, зокрема первинною бухгалтерською документацією, оформленою відповідно до закону (реквізити, підписи і т.п.). 
Також звертає увагу, що вона не отримувала кредитні кошти за договором від 02 липня 2020 року, оскільки вони згідно умов договору перераховувались на рахунки ТОВ «ФК «ЦФР», ТОВ «майСейфеті», ПАТ «СК «ТАС». Крім того вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що довідка щодо розміру заборгованості за кредитним договором від 02 липня 2020 року містить суперечності, зокрема в ній зазначено, що відповідачу видано кредит у розмірі 40 954,35 грн., загальна сума заборгованості складає 38 898,85 грн., а тіло кредиту складає 39 594,82 грн. 
Щодо договору від 08.07.2020 року, то позивач зазначає, що ТОВ «Файна Готівка», незаконно включила до його умов комісію за отримання коштів у розмірі 1 000 грн., що також суперечить практиці Верховного Суду щодо цього питання. Звертає увагу, що надані позивачем розрахунки заборгованості містять протиріччя, оскільки заявлена сума кредиту 10 000 грн., комісії -1 000 грн., а загальна сума вказана у розмірі 10 065,66 грн. 
ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подало відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. 
Зокрема, з посиланням на доводи, аналогічні позовній заяві, зазначало, що ними доведено факт укладення ОСОБА_1 із ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Файна Готівка» кредитних договорів із погодженням всіх істотних вимог, зокрема і щодо їх розміру, строку повернення та розміру відсотків за користування. Крім того відповідачем не оспорено зазначені договори і вони є дійсними. Також позивачем доведено розмір заборгованості за цими кредитними договорами, зокрема бухгалтерською довідкою, яка фіксує господарську операцію та має статус первинного документа, оскільки містить обов`язкові реквізити.
Наголошує, що ОСОБА_1 уклала кредитний договір від 02 липня 2020 року для погашення заборгованості за діючим кредитним договором від 24.04.2020 року, а тому кредитні кошти отримали відповідні юридичні особи та страхові компанії. Кредитний договір від 08 липня 2020 року було укладено у безготівковій формі шляхом перерахування кредитодавцем коштів на картковий рахунок позичальника, який вона вказує при укладенні договору. При цьому звертає увагу, що ОСОБА_1 , як власник карткового рахунку має можливість надати виписку по рахунку для підтвердження або спростування факту зарахування кредитних коштів
Також від представника ОСОБА_1 29.11.2023 року через «Електронинй суд» надійшла заява, в якій він ще раз наголошував на тому, що позивачем не доведено факт перерахування грошових коштів вигодонабувачам на вказані рахунки та їх розмір, оскільки договір позики вважається укладеним саме з моменту передачі коштів. Вважає, що матеріали справи не містять навіть копій договорів, на виконання яких ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» повинен був перерахувати кошти іншим набувачам. Щодо договору від 08.07.2020 року, то відповідач заперечує не щодо факту його укладення, а ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості, зокрема звертає увагу на незаконну комісію у розмірі 1 000 грн. 
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 98 757,17 грн., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін. 
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 отримала у ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Файна Готівка» кредитні кошти, які вчасно не повернула, отже з неї на користь правонаступника кредиторів - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належить стягнути заборгованість, що виникла внаслідок неналежного виконання нею умов кредитних договорів.
Такий висновок відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 02 липня 2020 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» кредитний договір №9994794755. Цей договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів розміщені на сайті складають єдиний кредитний договір. Сума кредиту за даним договором складає 40 594,35грн., строк на який надається кредит 36 місяців. Отримувачем суми кредиту у розмірі 35656,60 грн. є ТОВ «ЦФР». Призначення даного кредиту, погашення поточної заборгованості ОСОБА_1 за діючим кредитним договором №1984670718 від 24.04.2020 року. Суму з наданого кредиту у розмірі 360 грн. отримало ТОВ «май Сейфеті» у якості оплати пакету послуги «Охоронець Кредит Маркет 24». Отримувачем суми 3777,75 грн. та суми 800 грн. з наданого кредиту є ПАТ «Страхова компанія «ТАС», як оплату страхового платежу за договором страхування №9994794755-С від 02.07.2020 року. Даний договір підписано сторонами. (а.с.6)
У паспорті кредиту, який також підписано ОСОБА_1 , вказано розмір щомісячних процентів, а саме, 2,99% від суми кредиту та річний процент 11,99% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів. (а.с.7).
Також матеріали справи містять бухгалтерську довідку про перерахування коштів за цим договором у розмірі 35 656,60 грн. (а.с.12) 
Відповідно до розрахунку заборгованості сума простроченої заборгованості ОСОБА_1 за даним кредитним договором складає 62 898,99 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом 39 594,82 грн., прострочена заборгованість за відсотками 5723,94 грн., прострочена плата за щомісячними відсотками 17 580,23 грн. (а.с.14)
Згідно з інформацією, яка міститься в довідці від 01.01.2022 року ОСОБА_1 уклала кредитний договір №9994794755 на загальну суму 40 594,35 грн. та 31.07.2020 року погасила його на суму 1000 грн.. При цьому в довідці станом на 29.12.2021 року сума до сплати зазначена у розмірі 38 898,85 грн. та сума для дострокового погашення 62 898,99 грн. (а.с.13) 
29 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги №20211229 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а остання приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (а.с.15-16).
Згідно п.1.2. цього договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі Портфеля Заборгованості за ним, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними Договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами.         
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором від 02 липня 2020 року укладеним останньою з ТОВ «ФК «ЦФР» на суму 62 898,99 грн. з яких: 39 594,82 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 723,94 грн. – сума заборгованості за річними відсотками, 17 580,23 грн. – сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с.17)
Крім того, 08 липня 2020 року між ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №439294.
Згідно із вказаним договором кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 11000,00 грн. на споживчі потреби. Сума кредиту надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 10 000 грн. на картку позичальника № НОМЕР_1 емітовану банком України. За надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 1000 грн. Тобто на платіжну картку позичальника зараховується сума кредиту за вирахуванням зазначеної комісії, що становить 10000 грн. Також договір містить розмір річної процентної ставки 256 % (а.с.21-23)
Також матеріали справи містять графік платежів за вказаним договором, памятку клієнта по кредиту, анкету-заяву на отримання кредиту та паспорт споживчого кредиту в якому відображено сума кредитування 11 000 грн. (з яких 1 000 грн. - комісія за надання кредиту), строк кредитування 12 місяців та реальна річна процентна ставка у розмірі 256 (а.с.24-27)
Відповідно до заяви від 07.07.2020 року, підписаної ОСОБА_1 , остання просила перерахувати кредитні кошти за Кредитним договором №439294 від 07 липня 2020 року на її платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.28)
Згідно із довідкою від 01.01.2022 року ОСОБА_1 за Кредитним договором №439294 на загальну суму 11 000 грн. має суму заборгованості у розмірі 35 858, 18 грн. ,з яких відповідно до розрахунку заборгованості 10 065,66 грн. – прострочена заборгованість за кредитом, прострочена плата за відсотками 25 792,52 грн. (а.с.30-31)
04 вересня 2020 року між ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено договір про відступлення права вимоги №20200904-1, відповідно до якого ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» відступає, а новий кредитор ТОВ «ФК «ЦФР» приймає належні первісному кредитору права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель заборгованості) (а.с.32-33)
Згідно п.1.2. цього договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі Портфеля Заборгованості за цим Договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. 
29 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги №20211229 у відповідності до умов якого, як вже було зазначено вище, ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (а.с. 15-16, 34-35).
Відповідно до витягів з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло від ТОВ «ФК «ЦФР» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором від 08 липня 2020 року на суму 35 858,18 грн. з яких: 10 065,66 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 792,52 грн. – сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с.36)
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Як зазначалося вище з матеріалів справи вбачаться, що ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ФК «ЦФР» кредитний договір 02 липня 2020 року щодо отримання 40 594,35 грн. для погашення інших заборгованостей та страхових платежів, а також із ТОВ «Файна Готівка» договір про надання фінансового кредиту від 08 липня 2020 року на суму 11 000 грн., із яких комісія складає 1 000 грн.. В цих договорах та додатках до них, які підписані ОСОБА_1 зазначені процентні ставки, штрафні санкції, строки дії та інші обов`язкові умови договору. 
За першим договором від 02.07.2020 року кредитні кошти надавались ОСОБА_1 для погашення поточних заборгованостей за кредитним договором від 24.02.2020 року та страхових платежів, які перераховувались на вказані в кредитному договорі реквізити фінансових та страхових компаній. Тому доводи відповідача щодо неотримання кредитних коштів за цим договором спростовуються самими умовами договору, в якому зазначено про перерахування кредитних коштів на погашення заборгованостей ОСОБА_1 за іншими кредитами. З приводу того, що матеріали справи не містять первісного договору, на виконання якого були перераховані кредитні кошти за договором від 02.07.2020 року, то досліджувати умови такого договору, з огляду на характер спірних правовідносин, підстави та предмет позову, не має необхідності, оскільки доказуванню підлягає факт укладення ОСОБА_1 із ТОВ «ФК «ЦФР» кредитного договору, його ціни та факт передачі позивачу ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до відповідача. 
Щодо суми заборгованості за кредитним договором від 02 липня 2020 року, то надана довідка від 01.01.2022 року разом із розрахунком заборгованості підтверджує зазначену в договорі суму кредиту 40 594,35 грн., списання з цієї суми погашених відповідачем 1 000 грн., що у загальному розмірі склало прострочену суму заборгованості за кредитом 39 594,82 грн. та суму заборгованості за погодженими сторонами щомісячними 17 580,23 грн. та річними 5 723,94 грн. відсотками, що у загальному обсязі складає 62 898,99 грн. Зазначена сума відображена в обох документах та розраховується наступним чином 40 594,35 – 1 000 + 17 580,23 + 5 723,94. Тому суд приходить до висновку про помилковість зазначеної в довідці суми у розмірі 38 898,85 грн. 
Кредитні кошти за договором від 08 липня 2020 року надавались ОСОБА_1 в безготівковій формі на реквізити банківської карти вказаної клієнтом в особисто підписаній заяві. При цьому, як вже зазначено вище з огляду на характер спірних правовідносин суд не повинен виходити за межі позовних вимог та досліджувати умови, на яких надавались кредитні кошти. З огляду на назначене, доводи апеляційної скарги з приводу незаконного включення в умови договору скритих комісій не підлягають дослідженню в рамках розгляду цієї справи, оскільки відповідачем не заявлялись вимоги щодо недійсності таких правочинів. 
Враховуючи зазначене, з урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про укладання та підписання ОСОБА_1 . З ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Файна Готівка» кредитних договорів та невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, позичених в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед цими фінансовими установами.
Заперечуючи проти наданих позивачем розрахунків заборгованості,відповідач своїх розрахунків не навела.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У справі, що переглядається позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.
Окрім того, відповідач, зазначаючи в апеляційній скарзі, що він не укладав договори позики, не надав жодних доказів на підтвердження цього, зокрема не звертався до суду із позовами про визнання цих договорів недійними або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій.
Щодо договорів факторингу слід зазначити наступне.
В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_1 за зазначеними вище кредитними договорами, а саме договори відступлення первісними кредиторами права вимоги №20211229 від 29 грудня 2021 року, №20200904-1 від 04 вересня 2020 року, та витяги з реєстрів боржників до цих договорів. 
Отже, суд першої інстанції правильно виходив із того,що ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеними кредитними договорами у відповідних сумах 62 898,99 грн. та 35 858,18 грн. які також підтверджуються іншими наявними в матеріалах справи документами.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що є підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами на користь правонаступника кредиторів - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.
Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти 
розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 98 757,17 грн. ,що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 травня 2023 року залишити без змін, відновивши його дію.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: