ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 412/10231/2012
провадження № 61-16547св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого -Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
учасники справи:
заявник (стягувач) - акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», 
заінтересована особа (боржник) -  ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргуакціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Гапонова А. В., Новікової Г. В., Никифоряка Л. П., від 07 листопада 2023 року.
Зміст заявлених позовних вимог
1.           У вересні 2023 року АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі 
№ 412/10231/2012.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
2.           Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 
від 20 вересня 2023 року у задоволенні заяви АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі 
№ 412/10231/2012 відмовлено.
3.           Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з моменту видачі виконавчих листів та до моменту надсилання стягувачем до відділу Державної виконавчої служби запитів про стан виконання виконавчих листів, минуло десять років. Доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання матеріали справи не містять.
4.           Не погодившись з ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2023 року, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» подало апеляційну скаргу.
Основний зміст та мотиви оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
5.           Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року апеляційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 
2023 року повернуто з підстав, передбачених пунктом 4 частини п`ятої 
статті 357 ЦПК України. 
6.           Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що участині першій 
статті 353 ЦПК України визначений перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду. У цьому переліку відсутня ухвала про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання. Цей перелік ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Узагальнені доводи касаційної скаргита її рух у суді касаційної інстанції 
7.           17 листопада 2023 року АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалуДніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року, направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
8.           Підставою касаційного оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та посилається на неврахування судом висновків Верховного Суду. 
9.           АТ «Державний експортно-імпортний банк України» стверджує, що положення пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України необхідно розуміти як можливість учасника справи оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвалу суду першої інстанції як про поновлення пропущеного строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так і про відмову поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вважає, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги.
10.        Також заявник зазначає, що в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду взагалі не зазначені підписанти ухвали, що суперечить частині сьомій 
статті 268 ЦПК України.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
11.        Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 412/10231/2012.
12.        Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2024 рокусправу 
№ 412/10231/2012 призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У визначений судом строк відзив на касаційну скаргу не надходив
Фактичні обставини справи, встановлені судами
13.        У провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 412/10231/2012 за позовом прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі                     ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
14.        Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 
від 15 жовтня 2012 року позов прокурора задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором від 20 червня 2007 року станом на 
16 липня 2012 року у розмірі 16 444, 02 доларів США, а саме 14 201, 51 доларів США основного боргу по кредиту, 2 242, 51 долар США заборгованість по сплаті відсотків та 21 126, 86 грн заборгованість по пені та комісії, а саме 
20 626, 86 грн заборгованість по пені та 500 грн заборгованість по комісії. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави несплачені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 219 грн.
15.        25 січня 2013 року судом було видано виконавчі листи у справі 
№ 412/10231/2012.
16.        Відповідно до довідки Соборного відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) від 23 серпня 2023 року № 80650, виконавче провадження № 47231580 перебувало у Соборному ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса).
17.        10 квітня 2015 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.
18.        19 грудня 2015 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві через відсутність у боржника майна. 
19.        Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 
від 20 вересня 2023 року у задоволенні заяви АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у справі 
№ 412/10231/2012 відмовлено.
20.        Не погодившись з ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2023 року, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» подало апеляційну скаргу.
21.        Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року апеляційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 
2023 року повернуто з підстав, передбачених пунктом 4 частини п`ятої 
статті 357 ЦПК України (скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду).
Позиція Верховного Суду
22.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення.
23.        Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
24.        Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
25.        Приймаючи оскаржувану постанову, апеляційний суд виходив з того, що оскарження ухвали про відмову поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, окремо від рішення суду не допускається.
26.        З таким висновком апеляційного суду колегія суддів Верховного Суду не погоджується, виходячи з наступного.
27.        Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України, пункт 8 частини третьої статті 2 ЦПК України).
28.        Процедура апеляційного оскарження судового рішення суду має проводитися судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.
29.        Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 352 ЦПК України).
30.        Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
31.        Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
32.        Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).
33.        Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
34.        Питання про те, які ухвали підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, неодноразово вирішувалися Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.
35.        Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 296/2944/16-ц (провадження № 61-6555сво18) зазначено, що у статтях 175, 293 ЦПК України у редакції 2004 року не міститься прямої заборони оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у визнанні мирової угоди, у пункті 8 частини першої статті 293 цього Кодексу передбачено право оскарження в апеляційному порядку ухвали про визнання мирової угоди за клопотанням сторін. У зв`язку з наведеним висновок суду апеляційної інстанції про те, що така ухвала суду не може бути оскаржена в апеляційному порядку визнано таким, що не відповідає як принципу верховенства права, Конституції України, так і нормам процесуального права і Рішенням Конституційного Суду України.
36.        У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 1909/3089/2012 (провадження № 61-11723сво20) вказано, що положення пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 352 ЦПК України необхідно розуміти як можливість учасника справи оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвалу суду першої інстанції як про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, так і про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Крім того, тлумачення положень статті 353 ЦПК України має відбуватися з урахуванням можливості/неможливості поновити свої права особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. Згідно з частиною другою статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Зазначене положення слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду. Однак, особливість ухвали про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, полягає у тому, що вона постановляється на стадії виконання судового рішення і оскаржити її одночасно з оскарженням рішення суду неможливо. 
37.        У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 2-41/2006 (провадження № 61-12703сво21) зроблено висновок, що тлумачення та застосування положень статті 353 ЦПК України має відбуватися із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. Будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду. Ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди, яка укладена на стадії виконання судового рішення, може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки, з урахуванням стадії укладення мирової угоди, особа, яка подає апеляційну скаргу, не може поновити свої права в інший спосіб аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у затвердженні мирової угоди, яка укладена на стадії виконання судового рішення.
38.        Особливість ухвали суду першої інстанції про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання полягає у тому, що вона постановляється на стадії виконання судового рішення і оскаржити її разом з рішенням суду неможливо.
39.        Приписи пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України необхідно розуміти як можливість учасника справи оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвалу суду першої інстанції як про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так і про відмову поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
40.        Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду 
від 01 листопада 2023 року у справі № 756/5359/15-ц (провадження 
№ 61-9380св23).
41.         З урахуванням наведеного, враховуючи неправильне застосування апеляційним судом пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України, ухвала Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року не може вважатися законною та обґрунтованою.
42.         Частиною шостою статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
43.         Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення неправильного судового рішення, оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд суду апеляційної інстанції.
44.         Згідно з частинами першою, третьою-четвертою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
45.         Разом з тим, доводи касаційної скарги про те, що в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду не зазначені підписанти ухвали, що суперечить частині сьомій статті 268 ЦПК України, не знайшли свого підтвердження.
46.         У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2023 року справа № 412/10231/2012 розподілена судді доповідачу - Гапонову А. В., судді, які входять до складу колегії: Новікова Г. В., Никифоряк Л. П. У вступній частині оскарженої ухвали апеляційного суду (яка викладена на одному аркуші) вказані прізвища та ініціали судів, на звороті ухвали містяться підписи вказаних суддів.
47.         Оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції підписана усією колегією суддів у складі: Гапонова А. В., Новікова Г. В., Никифоряк Л. П.
48.         Заявником не доведено обґрунтованості сумнівів у тому, що оскаржену ухвалу не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні, а тому вказані доводи не можуть бути підставою для  скасування судового рішення.
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.
2.           Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року скасувати, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                     Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                     О. В. Білоконь
 
                                                                                              О. М. Осіян
 
         Н. Ю. Сакара 
 
          В. В. Шипович