ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/12152/22  Номер провадження 33/814/201/24	Головуючий у 1-й інстанції Горбунова Я. М.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

Категорія: частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Рогозін Сергій Леонідович,

на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,- 

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за те, що він 16 жовтня 2022 року о 02 год 33 хв керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGENPOLO», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Київське шосе, 60 у м. Полтава, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Рогозін С.Л., оскаржив її в апеляційному порядку. Захисник вказує на порушення процесуальних та матеріальних норм чинного законодавства України при ухваленні оскаржуваного судового рішення. 
Прохав скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 була безпідставною. Зазначено про численні порушення під час складення протоколу.
Апелянт посилається на порушення під час процедури огляду та зазначає, що відеозапис не містить чіткої відмови від проходження огляду. 
Вказує, що відеозапис, який мається у справі є недопустимим доказом, скільки не відповідає вимогам чинної інструкції.
Захисник – адвокат Рогозін С.Л. зазначає про порушення права на захист під час складення протоколу.
Окрім цього вказує, що суд першої інстанції порушив їхні права та розглянув справу за їх відсутності.
Також апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року у зв`язку з пропуском з поважних причин.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Рогозін С.Л. будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду у справі в судове засідання не з`явилися. Про причини неявки суд не повідомляли.
Мотиви суду
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження
Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
В апеляційній скарзі особа, яка подала апеляційну скаргу, просить поновити строк на подання апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_1 не був обізнаний про винесену постанову.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що за для ефективного здійснення захисту прав та свобод особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі подачі апеляційної скарги, яка має містити обґрунтовані та зважені зауваження щодо постанови місцевого суду, важливе значення має всебічне дослідження оскаржуваного рішення, зокрема шляхом ознайомлення або отримання її копії.
Враховуючи, що наведені обставини пропуску строку на оскарження постанови судді першої інстанції є поважними, то клопотання про поновлення строку на оскарження постанови слід задовольнити. 
Щодо оскарженої постанови
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З частини другої статті 266 КУпАП вбачається, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У пункті 12 розділу ІІ вказаної Інструкції зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Пленум Верховного Суду України в пункті 27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначив, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
У свою чергу, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 086848 від 16 жовтня 2022 року від  ОСОБА_1  не надійшло жодного пояснення чи зауваження щодо його суті та змісту. Навпаки, він відмовився від пропозиції працівника поліції надати письмові пояснення по суті порушення без зазначення відповідних мотивів.
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.
З протоколу про адміністративне правопорушення та переглянутого відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу «VOLKSWAGENPOLO», номерний знак НОМЕР_1 , у працівників поліції виникли підозри щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки або медичному закладі. Однак, останній на відеозапис та в присутності свідків відмовився від проходження огляду. 
Разом з тим, з відеозапису, що міститься в матеріалах справи вбачається, що працівники правоохоронного органу роз`яснили особі наслідки відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Натомість особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, хоч і не сказав працівникам поліції – що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, але своїми діями та поведінкою виказала таку відмову достовірно знаючи, про наслідки, скільки працівники поліції нагадали ОСОБА_1 про те, що відносно нього нещодавно було складено протокол за тією ж статтею.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону були виконані в повному обсязі.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД 086848 від 16 жовтня 2022 року (а.с. 1), пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3-4), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5) та дані відеозаписів з нагрудної камери поліцейського (а.с. 6).
Надавши оцінку зазначеним доказам, суддя дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується й апеляційний суд.
Щодо доводів апеляційної скарги
З приводу посилання скаржника, про безпідставність зупинки транспортного засобу суд апеляційної інстанції зазначає неступне.
Так, з матеріалів справи вбачається що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений о 02 год 33 хв, під час дії комендантської години. 
За змістом Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №573 від 08 липня 2020 року, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.
Перепустка - це виданий комендатурою документ, що надає особам, зокрема тим, які керують транспортними засобами, дозвіл на перебування в певний період доби на території, де запроваджено комендантську годину.
Контроль за дотриманням особами комендантської години здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.
Під час дії комендантської години Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.
Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, що підтверджують законність перебування на території України, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.
Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.
Все вищевказане узгоджується із статтями 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Щодо посилання апелянтів, що відеозапис, який додано до матеріалів справи є неналежним доказом суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась нагрудним реєстратором, номер якого, дата та час фіксації наявні на відеозаписах, на законних підставах у відповідності до вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ/відеозапис/ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали, відрізняються один від одного тільки часом та датою їх створення. Записаний на оптичний диск носій інформації, електронний файл у вигляді відеозапису, є оригіналом /відображенням/ електронного документу, який не потребує додаткового завіренням електронним підписом, а тому поліцейські діяли відповідно до Наказу МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису» та будь-яких порушень не допустили.
З долучених до матеріалів справи записів працівників поліції вбачається повне фіксування всього перебігу подій - від зупинки транспортного засобу, подальше спілкування з правопорушником, та відповідно складанням за його результатами адміністративного протоколу.
Твердження скаржників, що відеозапис не містить відмови від проходження огляду ОСОБА_1 не заслуговують на увагу з огляду нас наступне. Хоча ОСОБА_1 не сказав працівникам поліції, що відмовляється від проходження огляду, але своїми діями та поведінкою виказав таку відмову.
Доводи апеляційної скарги, про порушення права на захист під час складення протоколу не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
З переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснюють права ОСОБА_1 , також неодноразово роз`яснюють наслідки відмови від проходження огляду.
Посилання скаржника, що працівники поліції не забезпечили йому участь захисника, щоб він зміг пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є неспроможними зважаючи на неступне. 
Направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, також законодавчо було затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що нормами чинного законодавства не передбачена обов`язкова участь адвоката про проходження процедури на встановлення стану сп`яніння. 
З переглянутого відеозапису, який мається в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 крім пред`явлення вимог до працівників поліції щодо забезпечення йому участі адвоката зі свого боку не вчинив будь-яких дій для його прибуття чи отримання від адвоката консультації по телефону.
Посилання апелянта, на порушення права на захист в суді першої інстанції, які виразилися у розгляді справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника не знайшли свого підтвердження з огляду на наступне.
За змістом частини 1 статті 268 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки, у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб або участь такої особи визнана обов`язковою.
Захисником неодноразово заявлялися клопотання про відкладення розгляду у справі, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що права ОСОБА_1 судом порушені не були, оскільки незважаючи на ту обставину, що він не міг безпосередньо приймати участь в судовому засіданні, його права не були порушені, оскільки інтереси ОСОБА_1 були представлені захисником, який мав можливість приймати участь в судовому засіданні надавати пояснення та викладати свої доводи. Суд першої інстанції не позбавляв сторін у справі надавати свої письмові пояснення з приводу обставин у справі на які вони хочуть звернути увагу суду.
Апеляційний суд наголошує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в апеляційній скарзі має можливість висловити всі свої заперечення щодо оскаржуваного судового рішення, з яким вона незгодна, при цьому вказавши, які, на її думку, допущено порушення норм матеріального та процесуального права як працівниками правоохоронних органів, так і місцевим судом. 
Також, відповідно до норм статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Разом з тим, жодних об`єктивних даних, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.
Щодо стягнення судового збору
Однак, апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 496,20 гривень, виходячи з наступного.
Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.
Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с. 18) та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 (а.с. 19, 93) ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.
Висновок суду
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є правильною та обґрунтованою.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Разом з тим, постанова у частині стягнення із ОСОБА_1 судового збору підлягає зміні. 
Пунктом 4 частини 8 статті 294 КУпАП, передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
За таких обставин, постанова судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року стосовно ОСОБА_1 підлягає зміні в частині стягнення судового збору, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

КлопотанняОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Рогозін Сергій Леонідович, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року – задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Рогозін Сергій Леонідович, строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Рогозін Сергій Леонідович – задовольнити частково.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року - змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

В іншій частині постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду                                                                 В.П. Пікуль