ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/11026/21  Номер провадження 33/814/101/24	Головуючий у 1-й інстанції Латка І.П.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 серпня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 років. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень. 
Згідно постанови судді, 10 липня 2021 року о 08 год 50 хв у м. Харкові по пл. Павлівській 1/3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, сильно звужені зіниці, які не реагують на світло, явно виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду та стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КПН ХОР ОНД відмовся в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про те, що правила дорожнього руху не порушував, з правами його працівники поліції не ознайомлювали та не повідомляли причину зупинки всупереч вимогам КУпАП.
Судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у клопотанні про виклик та допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_2 не був присутній під час складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 та його адвокат Конюшенко І.П. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явилися, заяв про перенесення розгляду справи до суду не направляли, тому за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без їх участі.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 272752 від 10 липня 2021 року, яким зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 липня 2021 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, однак останній відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння; письмовими пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10 липня 2021 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 в їх присутності від проходження запропонованого огляду у закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння, рапортом поліцейського про обставини складання адміністративного матеріалу.
З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що цілком підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , зафіксовано момент зупинки вказаного транспортного засобу на вимогу працівника поліції за порушення Правил дорожнього руху. Також працівник поліції пропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від якого останній в присутності двох свідків відмовився.
При перевірці матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.
Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів огляду та іншими матеріалами справи.
За таких обставин, твердження про відсутність у ОСОБА_1 відмови від проходження запропонованого огляду є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.
Апеляційний суд не приймає до уваги посилання щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння, і пояснення щодо відсутності ознак наркотичного сп`яніння та не бажання проходити огляд на стан сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці;
- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
- почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук.
Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в супроводі працівників поліції була чіткою і зрозумілою для сприйняття.
З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .
Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Твердження викладені в апеляційній скарзі про не роз`яснення ОСОБА_1 , як особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, також не знайшло свого підтвердження, є надуманими та не узгоджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписом.
При складанні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення 10 липня 2021 року ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ознайомився, що свідчить його особистий підпис в документі. Письмових пояснень працівникам поліції ОСОБА_1 не надавав, у тому числі з приводу нероз`яснення йому прав та обов`язків.
Посилання щодо відсутності факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та неповідомлення його працівниками поліції щодо причин зупинки транспортного засобу апеляційний суд не бере до уваги.
Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу, а саме безпідставності зупинки транспортного засобу, є необґрунтованими.
Крім того із відеозапису вбачається, що в ході тривалої розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомлялись причини зупинки транспортного засобу, при цьому останній не наголошував поліцейським на тому, що не він перебував за кермом автомобіля та не заперечував факту керування транспортним засобом. 
Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу. Така версія ОСОБА_1 виникла лише на стадії судового розгляду у суді першої інстанції.
Більше того, згідно рапорту працівника поліції Штонденко Ю.В.   вбачається, що під час патрулювання було зупинено транспортний засіб Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме п.9.2б ПДР, перед перестроюванням, не увімкнув покажчик повороту, за що складено постанову за ч.2 ст. 122 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не здійснено допит свідків є безпідставними, оскільки жодних обов`язкових вимог про виклик та допит свідків чи інших осіб по справі у суді положення КУпАП не передбачають. Виклик свідків є правом, а не обов`язком суду, та здійснюється лише на розсуд суду при необхідності встановлення додаткових обставин справи. Окрім того, ОСОБА_1 визнаний винуватим саме в тому, що він відмовився від проходження запропонованого огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння. В свою чергу за змістом пояснень свідків останні підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.
Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко