КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
Справа №367/8513/19                                      Головуючий у 1 інстанції: Кравчук Ю.В.
Провадження №22-ц/824/1150/2024              Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
16 січня 2024 року                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                         Гаращенка Д.Р.
суддів                                            Олійника В.І., Сушко Л.П.,
при секретарі                                           Дуб С.І. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 червня 2023 року в справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2019 року АТ «УКРСИББАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просило суд стягнути з відповідача заборгованість по процентам за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 11539,04 євро.
Позовні вимоги мотивовані тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нова назва - АТ «УКРСИББАНК»), (надалі - позивач) та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11110492000 від 23.01.2007. 
Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у сумі 75000 євро, а відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23.01.2017, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1, 1.2. кредитного договору). 
За користування кредитними коштами протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 10.30% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 договору шляхом направлення відповідного листа. 
Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених п.9.2 договору, а саме у випадку настання обставин, передбачених підпунктом «а» пункту 9.2 договору - у випадку порушення кредитної дисципліни. 
Відповідно до п.9.2 договору банк листом №147974 від 19.02.2008 повідомив відповідача про запровадження нової системи нарахування відсотків, а саме у випадку прострочення платежу за кредитним договором, банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу, нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти в розмірі збільшеному вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу. 
Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку за методом «факт/360», та сплачуються кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти (п. 1.3. кредитного договору). Відповідно до п. 9.5 кредитного договору строк дії даного договору встановлюється з дати його укладення і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій та/або пені, у разі її нарахування. Відповідно до листа №147974 від 19.02.2008 та умов кредитного договору передбачено, що на прострочену суму основного боргу нараховуються підвищені проценти в розмірі збільшеному вдвічі від діючої процентної ставки. Тому з урахуванням вказаних умов кредитного договору та положень ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідач повинен сплатити проценти у подвійному розмірі.
Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача та поручителя заборгованості, що існувала станом на 09.11.2015 у розмірі 23133.29 євро та пені у розмірі 95914, 29 грн., з яких: 19959.14 євро - заборгованість по кредиту, 3174, 57 євро - заборгованість по процентах 79241, 14 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту; 16673, 15 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. 
 
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01.02.2016 по справі №367/8127/15-ц позов було задоволено, встановлено факт невиконання кредитних зобов`язань відповідачем та вирішено стягнути з ОСОБА_1 суму боргу по кредиту та процентам у розмірі 23133, 29 євро та пені у розмірі 95914, 29 грн. 
 
Після набрання рішенням суду законної сили були отримані виконавчі листи та направлені до органів ДВС для примусового виконання. Фактично погашення боргу згідно з рішенням суду було здійснено частково 20.11.2018 та 07.12.2018: по кредиту у загальному розмірі 19959,14 євро та проценти у розмірі 3174, 57 євро, що стягнуті за рішенням суду по справі №367/8127/15-ц. 
Станом на 21.10.2019 залишились не погашеними 11539,04 євро по процентам, нарахованим відповідно до умов кредитного договору та ст. 625 ЦК України, за період з 01.11.2015 по 06.12.2018, що не були предметом розгляду у справі №367/8127/15-ц. 
Відповідно до умов кредитного договору, листа №147974 від 19.02.2008 та ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідач повинен сплатити проценти у подвійному розмірі, а саме 11539,04 євро (за курсом НБУ станом на 21.10.2019 27.899083 грн. за 1 євро еквівалентно 321928, 64 грн.)
Позивач має право задовольнити свої порушені права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача грошових коштів - процентів у розмірі 11539,04 євро (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять євро 04 євро), нарахованих відповідно до умов кредитного договору та ст. 625 ЦК України.
 
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 10 липня 2023 року АТ «УКРСИББАНК» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в порушення положень ст. 77 ЦПК України не надав належної оцінки всім доказам, що містяться в матеріалах справи, що призвело до ухвалення незаконного, необґрунтованого рішення.
Вказує, що з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2016 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилось. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України за увесь час прострочення.
При зверненні до Ірпінського міського суду Київської області, представником АТ «Укрсиббанк» було додано до позовної заяви: розрахунок заборгованості (додаток №10 до позовної заяви), з якого вбачається, фактичне погашення боргу було здійснено частково 20.11.2018 року та 07.12.2018 року: по кредиту у загальному розмірі 19959, 14 євро та проценти у розмірі 3174,57 євро, що стягнуті за рішенням суду по справі №367/8127/15-ц.
Таким чином, за прострочення виконання кредитного зобов`язання, сплати боргу у розмірі 23133,29 євро відповідач повинен сплатити 3% річних за з роки зо передують подачі позову, а саме 1453,77 євро (23133,29 євро х 3% / 365 х 1096 (днів прострочення з 22.10.2016 по 22.10.2019 року) = 1453,77 євро).
27.09.2021 року представником позивача було направлено заяву про уточнення позовних вимог з додатками , однак суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув і належної оцінки їм не дав та не прийняв вказані документи як доказ наявної заборгованості та її розміру.
03 жовтня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Лантуха Я.В. - представника ОСОБА_1 , в якому він просить апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
 
У судовому засіданні адвокат Лантух Я.В. - представник ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги, просив відхилити її, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи по суті, причини неявки суду не повідомили. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
 
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд прийшов до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 23.01.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який в подальшому змінив своє найменування на акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №11110492000, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язався прийняти належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 75 000 євро та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.2.2 договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 23.01.2017 року.
За змістом п. 1.3 договору про надання споживчого кредиту за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 10.30 %річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору.
Нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України.
Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику і ще не повернута останнім у власність банку відповідно до умов договору.
Як зазначено у п. 1.5 договору, кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 для подальшого використання за цільовим призначенням.
Пунктом 5.5. кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 11 цього договору.
Пунктом 11.1 договору про надання споживчого кредиту передбачено, що сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5., 5.6, 5.8, 5.10, 7.4., 9.2, 9.14. цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом тридцяти одного календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав на тридцять другий календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом сорока календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким що настав на сорок перший календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.
Зазначене у п. 11.1 договору повідомлення (вимога) банку направляється листом (цінний з описом та повідомлення про вручення) або доставляється кур`єром на адресу позичальника, що вказана у розділі 12 цього договору .
Відповідно до копії листа №147974 від 19.02.2008 та копії рекомендованого повідомлення ПАТ «УкрСиббанк» було направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення в якому було повідомлено про запровадження нової системи нарахування відсотків, а саме у випадку прострочення платежу за кредитним договором, банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу, нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти в розмірі збільшеному вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу.
ПАТ «УкрСиббанк» до позову долучено копію заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01.02.2016 року згідно з яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнуто солідарно на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11110492000 від 23 січня 2007 року в розмірі - 23 133 (двадцять три тисячі двісті двадцять три) євро 71 євроцент. Стягнуто солідарно на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму боргу по сплаті пені за договором №11110492000 від 23.01.2007 р. в розмірі - 95 914 (дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень 29 копійок. Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі - 9 997 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 07 копійок.
Рішення набрало законної сили 16 серпня 2016 року.
Крім того, з копії заочного рішення вбачається, що для досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача 24 лютого 2015 року було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості, однак, відповідачі своїх зобов`язань, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним, не виконали.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що 24 лютого 2015 року Банк скористався своїм правом щодо направлення вимоги позичальнику, порядок направлення якої передбачено п. 11.1 договору про надання споживчого кредиту, даний факт, позивачем не спростовувався.
Таким чином, було ухвалене судове рішення про дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитним договором, шляхом стягнення солідарно на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11110492000 від 23 січня 2007 року.
Відповідно до інформаційної довідки долученої представником відповідача до відзиву про виконавче провадження від 09 березня 2020 року та 28 грудня 2019 року, Ірпінським міським відділом ДВС ГУ ТУЮ в Київській області у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів №367/8127/15-ц від 21 жовтня 2016 року, виданих Ірпінським міським судом Київської області рішення суду виконано, стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_6 заборгованість у повному розмірі, та відповідно до постанов ВП № 56682314 від 03 грудня 2019 року та ВП № 56681925 від 03 грудня 2019 року виконавче провадження закінчено.
Отже, рішення суду в частині стягнення заборгованості було виконано.
Таким чином, з ухваленням 01 лютого 2016 року Ірпінським міським судом заочного рішення про задоволення вимог кредитора - Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», яким суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом а також суму боргу по сплаті пені було стягнуто в повному обсязі, припинились правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків.
Виходячи із наведеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.
 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
В апеляційній скарзі АТ «Укрсиббанк» вказує інші підстави, які обґрунтовує тим, що відповідач за прострочення виконання кредитного зобов`язання за період з 01.11.2015 року по 06.12.2018 року повинен сплатити 3% річних в розмірі 1 453,77 євро на підставі 625 ЦК України, чим фактично змінює одночасно предмет і підстави позову.
            Так, 27 вересня 2021 року у суді першої інстанції АТ «Укрсиббанк» подало заяву про уточнення позовних вимог. У судовому засіданні суду першої інстанції було відмовлено у її прийнятті протокольною ухвалою.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки АТ «Укрсиббанк» наводяться змінені первісні вимоги та підстави позову, внаслідок цього зазначаються нові матеріально-правові вимоги, які обґрунтовуються іншими обставинами, змінилося нормативно правове регулювання відповідно до якого проводились розрахунки заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором.
Крім того, наявність судового рішення, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц.
 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суд першої інстанції - без змін.
Керуючись   ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» залишити без задоволення.
  Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 червня 2023 року залишити без змін.
  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст виготовлено 24 січня 2024 року.
 
Головуючий                                                                                       Д.Р. Гаращенко
 
Судді                                                                                                   Л.П. Сушко
 
                                                                                                             В.І. Олійник