Справа № 304/1464/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

19 грудня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
       головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Мацунича М.В. і Фазикош Г.В.,                                         
       з участю секретаря Савинець В.Ю.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Перечинського районного суду від 20 червня 2023 року (у складі судді Ганька І.І.) за позовом ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) – Конончук Віра Юріївна, та ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Перечинської міської ради Закарпатської області у серпні 2022 р.
Просила визначити для неї додатковий строк для подання до відповідної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті батька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Заявлена вимога обґрунтована наступними обставинами.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько – ОСОБА_3 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де більше ніхто не був зареєстрований і не проживав.
Вона ж тривалий час постійно проживає у м. Ужгород і протягом останніх трьох років не спілкувалася ні з батьком (через зловживання останнім спиртними напоями та образами в її сторону), ні з іншими близькими родичами.
На початку серпня 2022 р. від знайомих їй стало відомо про смерть батька, що викликало у неї сильне душевне хвилювання, у зв`язку з чим вона вирішила поїхати в село на кладовище батька. Перебуваючи вдома, у с. Ворочево, від знайомих дізналася, що рідний брат батька – ОСОБА_2 , намагається заволодіти належними їй та покійному жилим будинком і земельною ділянкою, про що її не повідомляв. Окрім цього, родичі в селі запропонували їй відмовитись від спадщини.
Зрозумівши наміри своїх родичів, які жодним чином не допомагали ні їй, ні батькові перед його смертю, вона вирішила звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Однак, листом приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Конончук В.Ю. за № 14/02-14 від 02.08.2022 р. їй було відмовлено у прийнятті спадщини через порушення установленого ст. 1270 ЦПК України строку прийняття спадщини.
Зазначає, що своєчасно не звернулася до нотаріуса через те, що не знала про смерть батька та відкриття спадкової справи, не отримувала від державного нотаріуса ані повідомлення про відкриття спадщини, ані виклику до нотаріуса як спадкоємця першої черги за законом.
Рішенням Перечинського районного суду від 20.06.2023 р. у задоволенні позову відмовлено.
Указане судове рішення мотивоване тим, що в поданій заяві позивач ОСОБА_1 відповідачем зазначає Перечинську міську раду Закарпатської області як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тоді як належним відповідачем є ОСОБА_2 , тобто спадкоємець, який прийняв спадщину за спадкодавцем ОСОБА_3 . Оскільки позов ОСОБА_1 пред`явлено до неналежного відповідача, то в задоволенні позову належить відмовити.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову.
Посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права (ст. 263 ЦПК України).
Узагальнений і доречний довід скарги зводиться до відсутності відомостей про те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем, тобто особою, яка отримала свідоцтво про право на спадщину, зважаючи на той факт, що він не є спадкоємцем першої черги.
У письмовому відзиві ОСОБА_2 в особі представника – адвоката Олійника Р.Б., просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги як безпідставної і залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване (а.с.191-198).
У судовому засіданні представник позивача-апелянта ОСОБА_1 – адвокат Бухтояров Р.О., підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі. Представник ОСОБА_2 (третьої особи без самостійних вимог) – адвокат Митровка Я.В., не визнав апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві на скаргу. Перечинська міська рада (відповідач) і приватний нотаріус Конончук В.Ю. (третя особа без самостійних вимог) подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду – без змін, із таких мотивів. 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції установив такі факти й обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 05.08.2022 р. (а.с.5, 6, 7).
Із повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Конончук В.Ю. від 02.08.2022 р. № 14/02-14 убачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця у встановлений законом строк вона не подавала і не надала жодних інших доказів прийняття спадщини за померлим батьком у межах встановленого законом строку (ст. 1270 ЦК України) на прийняття спадщини, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину (а.с.8).
Тобто, на момент подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини за батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Одночасно з наданої приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Конончук В.Ю. спадкової справи № 5/2021, заведеної 13.04.2021 р. на майно спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру про відсутність заповіту/спадкового договору № 70205799, про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 70206111 видно, що спадщину за спадкодавцем у встановленому ст. 1268-1270 ЦК України порядку прийняв його рідний брат – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 39-56).
Таким чином, встановлено наявність ще одного спадкоємця за законом на майно покійного ОСОБА_3 .
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через відповідність такого правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам, нормам матеріального права та процесуального права.
Єдиний і доречний довід апеляційної скарги про відсутність відомостей про те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем, тобто особою, яка отримала свідоцтво про право на спадщину, зважаючи на той факт, що він не є спадкоємцем першої черги, не заслуговує на увагу в зв`язку наступним.
Згідно з положеннями частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Указаний висновок викладений зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18).
Тобто, істотним моментом для правильного визначення суб`єктного складу відповідачів у таких правовідносинах є саме факт прийняття спадщини спадкоємцем, а не отримання ним свідоцтва про право на спадщину, як це розуміє апелянт.
Суд першої інстанції правильно встановив, що спадщину за спадкодавцем у встановленому ст. 1268-1270 ЦК України порядку прийняв його рідний брат – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 39-56), а тому саме він є належним відповідачем за позовом ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , а не Перечинська міська рада.
Натомість, ОСОБА_2 має у справі статус третьої особи без самостійних вимог, а клопотань про залучення його як співвідповідача позивач не заявляв.
Згідно з усталеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
       Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.
       Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.                                                                         2.Рішення Перечинського районного суду від 20 червня 2023 року залишити без змін.                                                                 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                         4.Повне судове рішення складено 03.01.2024 р.
Судді: